Справа№ 583/3234/26 
2-а/583/40/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого – судді Ярошенко Т.О.
з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка за правилами спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу за позовомОСОБА_1 до поліцейського офіцера Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Кучера Віталія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 17.06.2026 року о 08 год 33 хв на вул.Київській,113 м.Охтирка Сумської області поліцейським офіцером Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Кучером В.М. було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . За результатами розгляду справи ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 3400 грн. Вважає, що постанова ЕНА №7388324 містить помилкову кваліфікацію вчиненного правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки він мав посвідчення водія, однак рішенням суду позбавлений права керування транспортними засобами на визначений строк. Зазначив, що оскаржувана поставнова складена з порушенням права на захист, крім того поліцейський безпідставно зупинив транспорний засіб. На підставі вищевикладеного просить визнати дії поліцейського офіцера Охтирського районного відділу поліції ГУНП Кучера В.М. при складанні постанови серії ЕНА №7388324 від 17.06.2026 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 3400 грн за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП незаконними, визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №7388324 від 17.06.2026 року.
Процесуальні дії в справі та аргументи сторін.
06.07.2026 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по даній справі. Відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих документів та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву та пояснень. 
10.07.2026 року від поліцейського офіцера Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Кучера В.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 17.06.2026 року о 08 год 33 хв в м.Охтирка по вул.Київська,113 під час несення служби було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення вимог законодавства щодо використання номерних знаків транспортних засобів, а саме порушення п.2.9.в Правил дорожнього руху України за передній державний номерний знак, який був закритий металевою сіткою, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121-3 КУпАП. На місці зупинки ОСОБА_1 було повідомлено про підстави зупинки згідно вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію України» та було пред`явлено вимогу пред`явити для перевірки відповідні документи передбачені п.п.2.1 ПДР України, на що ОСОБА_1 відмовився. Під час перевірки даних водія через систему «Інформаційний портал» Національної поліції встановлено, що 09.06.2024 стосовно ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Постановою Охтирського міськрайонного суду від 30.07.2026 ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Строк позбавлення права керування транспортними засобами зарахувати від моменту набрання постанови законної сили, а саме від 12.08.2024. Відповідно до 12.08.2025 року ОСОБА_1 вважався особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами. Під час перевірки даних ОСОБА_1 через систему ІПНП «Посвідчення водія» встановлено, що раніше видане посвідчення водія серії НОМЕР_1 мало статус «зданий на збереження». Після 12.08.2025, а саме після закінчення 1-річного терміну позбавлення водія його прав керування транспортними засобами, зокрема категорії «В» позивач не набув. Відповідно дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.2 ст.126 КУпАП, тобто за керування транспортними засобами особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом. Зазначив, що постанова є правомірною, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше.
Оскільки, суд не вбачає підстав для розгляду даної справи з повідомленням (викликом) сторін, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, сторони не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, відповідач не заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а тому у відповідності до положень ст. ст. 4, 257, 260, 262 КАС України розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних матеріалів справи.
Згідно із ст. 10 КАС України розгляд справ в адміністративних судах проводиться відкрито, крім випадків, визначених цим Кодексом, в розумінні ст. 4, ст. 262 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.  У такому випадку судове засідання не проводиться, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 251 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. 
З огляду на те, що згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В розумінні ст. 262 КАС України суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами.
Фактичні обставини справи та мотиви суду.
Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.
Установлено, що 17.06.2026 року поліцейським офіцером Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Кучером В.М. винесено постанову серії ЕНА №7388324, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. 
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 17.06.2026 року о 08 год 33 хв на вул.Київській,113 м.Охтирка Сумської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.
Вирішуючи питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, суд виходить зі слідуючого.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).
Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган (п.1.5 ПДР України).
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Разом з тим, у п. 1.9 ПДР зазначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 статті 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 126 КУпАП.
Згідно з частиною 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху належить: підготовка проектів законів, нормативно-правових актів з питань дорожнього руху та його безпеки, а також відповідальності за їх порушення на території України.
Згідно з пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п. 20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року (в редакції від 26 вересня 2020 року), повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП), здійснюється після складання теоретичного і практичного іспитів на право керування транспортними засобами всіх категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.
Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.
Аналогічні правила містяться в чинній редакції п. 20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ № 340 від 08 травня 1993 року.
Судом установлено, що постановою Охтирського міськрайонного суду від 30.07.2024 року у справі № 583/2945/24 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Відповідно до положень статті 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
Відтак, постанова Охтирського міськрайонного суду від 30.07.2024 року у справі № 583/2945/24, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, набрала законної сили 12.08.2024, з огляду на що позивач був позбавлений права керування транспортними засобами з 12.08.2024 року по 12.08.2025 року.
Судом також установлено та не заперечується позивачем, що останній після спливу річного терміну позбавлення його права керування транспортними засобами для повернення посвідчення водія не складав теоретичного і практичного іспиту, не проходив обов`язковий позачерговий медичний огляд, як того вимагає п. 20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ № 340 від 08 травня 1993 року.
Отже, після спливу річного терміну позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 вважається особою, яка не має права керування транспортними засобами.
Станом на дату зупинення працівником поліції транспортного засобу позивача 17.06.2026 року, позивач не мав права керувати транспортним засобом, що свідчить про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.
Окремо суд зазначає, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП інспектори відповідного органу поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.
Таким чином, працівник органів і підрозділів Національної поліції, який має спеціальне звання, не може виступати самостійним відповідачем у справах даної категорії, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, оскільки таким відповідачем є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2020 року по справі № 742/2298/17 та від 26 грудня 2019 року по справі № 724/716/16-а та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.
Отже, органом Національної поліції у даній справі є ГУНП в Сумській області, від імені якого поліцейський офіцер Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Кучер В.М. уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення. А тому належним відповідачем у даній справі є саме ГУНП в Сумській області, а поліцейський офіцер Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Кучер В.М., який визначений позивачем в якості відповідача по справі, не є належним відповідачем.
Висновок суду.
Таким чином, оцінюючи надані в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, перевіряючи чи прийнято відповідачем постанову обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, пропорційно, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Понесені позивачем витрати на сплату судового збору залишити без відшкодування.
Керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2,4, 6, 9, 72-77, 90,139, 229, 242-246, 286 КАС України, суд 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського офіцера Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Кучера Віталія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити за необґрунтованістю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 14.07.2026 року

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач: поліцейський офіцер Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Кучер Віталій Миколайович (вул.Незалежності,29 м.Охтирка, Охтирського району, Сумської області)

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області Т.О. Ярошенко