Номер провадження 2/754/371/26
Справа №754/18754/25
РІШЕННЯ 
Іменем України

26 серпня 2026 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді - Сенюти В.О. 
секретаря судового засідання - Каба А.В., 
за участю:
позивача - ОСОБА_1 
відповідача - ОСОБА_2 
представника відповідача - Роспотнюка В.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Стислий виклад позицій сторін 
Подану позовну заяву обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17:56 год на офіційній сторінці адвоката ОСОБА_10 у соціальній мережі «Facebook» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) було розміщено публікацію наступного змісту (цитата): «Після одного із моїх репортажів про ОСОБА_1 , вона написала на мене скаргу в КДКА Закарпатської області, подала до суду позовну заяву про порушення честі гідності та ділової репутації , звинувачуючи мене в тому, що нібито я звинуватив її у тому, що ОСОБА_1 отримала від клієнта фізичної особи ОСОБА_2 , грошові кошти за надання останній правничої допомоги, однак не виконала жодних дій направлених на захист прав, свобод та інтересів клієнта ... Весь мій «ну дуже важкий злочин» складається в тому, що я із дозволу бувшої клієнтки ОСОБА_1 , процитував її історію яку вона розказала і оприлюднила сама в соціальній мережі. Прошу дивіться всі цікаву розповідь одної із клієнток адвоката ОСОБА_1, яка знаходиться у вільному доступі в різних соціальних мережах. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 - кидає клієнтів на гроші», і міститься посилання для переходу на ютуб-канал «ІНФОРМАЦІЯ_5» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який належить відповідачу ОСОБА_2 . 

Здійснивши перехід за зазначеним посиланням позивачем було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 на зазначеному ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відповідачем ОСОБА_2 було оприлюднено відео - запис з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8». Вказана публікація викладена російською мовою, проте позивач навела переклад відеозапису українською мовою, наступного змісту «Шановні підписники. Сьогодні йтиметься про цю людину, показую вам. З вашого дозволу я зачитаю і потім покажу фотографії. Шановні колеги, клієнти та постраждалі по нещастю всі, хто мав необережність мати справу з ОСОБА_1 . Я знаю що всі, щодня приходять до НААУ, Національної асоціації України, і просять, щоб вам дали контактні дані, оскільки вона блокує вас у соціальних мережах і відключає телефон. Ви залишаєте численні скарги з детальним описом ваших ходінь по муках. Повідомляю вам, що у вас є унікальна можливість бачити ОСОБА_1 в агентстві Інтерфакс, яка знаходиться на вулиці Рейтарська, метро Золоті Ворота , де вона, ІНФОРМАЦІЯ_13 о 10:00, протягом двох годин буде розповідати про те, як її несправедливо позбавили адвокатського свідоцтва на шість місяців. Також вона, напевно, розповість про те, що це друге дисциплінарне стягнення, після якого йде довічна заборона адвокатської діяльності. На мою думку ОСОБА_1 не повинна працювати і паплюжити адвокатуру, її треба усунути від професії через те, що вона особисто мене кинула на велику суму грошей. Заблокувала мій номер у себе на телефоні, і заблокувала мене у себе на Фейсбуці та Інстаграмі, і при цьому не розірвала договір, який зі мною укладала. Так, я знаю, що можна розірвати в односторонньому порядку. Це говорить лише про те, що вона не поважає, не цінує клієнтів, а працює лише заради грошей та корисливих, нечистих маніпуляцій. Я вам покажу ще раз ОСОБА_1 , покажу, що у мене був договір, і покажу, звичайно, страшну фотографію, яку я не афішувала, за що ОСОБА_1 , я так припускаю, що її перекупили мої опоненти. Дивіться, ОСОБА_1 не погребувала навіть кинути мене на гроші, за такої складної, катастрофічної ситуації. Я вважаю, що ОСОБА_1 від адвокатської, ну, відсторонили від адвокатури на шість місяців законно. Я вважаю, що такі адвокати взагалі не повинні захищати людей, як мінімум в Україні. Я нікому не рекомендую цього адвоката, обходьте її будь-ласка десятою дорогою, і ніколи не звертайтеся до цього адвоката. Всім велике дякую, що стежите за моєю історією, що підтримуєте мене, мені не просто, але я не здаюся, і навіть за такої складної ситуації, я борюся, і мене підтримують дуже багато людей, дякую вам». 

Оспорювану інформацію відповідачем ОСОБА_2 було оприлюднено і поширено ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже строк позовної давності спливає ІНФОРМАЦІЯ_9. Разом з тим, до публікації оспорюваної інформації ІНФОРМАЦІЯ_10 на сторінці адвоката ОСОБА_10 позивач ОСОБА_1 не знала про існування відео запису від ІНФОРМАЦІЯ_6 у якому відповідачем ОСОБА_2 було оприлюднено і поширено оспорювану недостовірну інформацію, та таку, що посягає на честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 . Відтак строк звернення до суду із позовною заявою для ОСОБА_1 починається з моменту, коли ОСОБА_1 дізналась про існування відео запису на ютуб-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_5», а саме із ІНФОРМАЦІЯ_10. Відтак, звертаючись із цією позовною заявою до суду після ІНФОРМАЦІЯ_9 і до кінця дії правового режиму воєнного стану, строки позовної давності позивач вважає, не пропущені, а у разі пропуску такий строк підлягає поновленню судом. 

Відповідач ОСОБА_2 серед щонайменше 4 619 осіб поширила інформацію якою в стверджувальній формі звинуватила адвоката ОСОБА_1: у тому, що адвокат ОСОБА_1 отримала від клієнта фізичної особи ОСОБА_2 грошові кошти за надання останній правничої допомоги, однак не виконала жодних дії направлених на захисти прав, свобод та інтересів клієнта; що з точки зору п.6 ч.1 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є звинуваченням адвоката ОСОБА_1 у порушенні обов`язку виконувати умови договору про надання правничої допомоги; у тому, що адвокат ОСОБА_1 розголосила опонентам інформацію про клієнта фізичну особу ОСОБА_2 ; що з точки зору п.1 ч.2 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є звинуваченням у порушенні адвокатом ОСОБА_1 заборони використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта; з точки зору п.2 ч.2 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є звинуваченням у порушенні адвокатом ОСОБА_1 заборони розголошувати інформацію, що становить адвокатську таємницю; з точки зору ст.182 КК України є незаконним поширенням (розголошенням) інформації, що становить конфіденційну інформацію; (3) у тому, що адвокат ОСОБА_1 відмовляється повернути сплачені фізичною особою ОСОБА_2 кошти адвокату ОСОБА_1, що з точки зору ст.190 КК України є звинуваченням адвоката ОСОБА_1 у шахрайстві, ст.192 КК України заподіянням майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою; у тому, що з вини адвоката ОСОБА_1, ОСОБА_2 постраждала від лікарів.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що: ніколи не притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини, кримінальна відповідальність за які передбачена ст.190 КК України (шахрайство), ст.192 КК України (Заподіяння майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою), ст.182 КК України (Порушення недоторканності приватного життя); ніколи не притягувалась до дисциплінарної відповідальності за невиконання обов`язків щодо представництва та захисту інтересів ОСОБА_2 , чи порушення адвокатської таємниці; ніколи не отримувала від фізичної особи ОСОБА_2 грошові кошти за надання правничої допомоги. 

Відповідач ОСОБА_2 ніяким чином не могла постраждати від адвоката ОСОБА_1 у 2023, оскільки проблеми у ОСОБА_2 із лікарями-стоматологами почались із 2014 року, тобто задовго до її звернення до адвоката ОСОБА_1 Шкоду здоров`ю ОСОБА_2 було нанесено виключно лікарями - стоматологами, а не адвокатом ОСОБА_1 Із 2014 року до травня 2021 року представництво та захист інтересів ОСОБА_2 здійснювалось іншим адвокатами, а не адвокатом ОСОБА_1; відповідач ОСОБА_2 поширила інформацію, яка абсолютно не відповідає дійсності, є абсолютно недостовірною.

Неправдивість інформації, яка була поширена відповідачем серед невизначеного кола осіб підтверджується, зокрема, тим, що станом на дату розповсюдження вищезазначеної інформації відсутні будь-які кримінальні провадження, пов`язані з фактами чи обставинами, згаданими відповідачами, в яких позивач ОСОБА_1 мала б будь-який процесуальний статус, передбачений КПК України. 

Таким чином, інформація озвучена відповідачем, яка поширена серед невизначеного кола осіб про те, що позивач адвокат ОСОБА_1 є по суті шахраєм тобто особою, яка вчинила злочин чи дисциплінарний проступок з підстав невиконання умов договору про надання правничої допомоги, не відповідає дійсності та не може бути підтверджена жодними належними і допустимими доказами. Відтак внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу завдано значної моральної шкоди та змушена захищатись від протиправних дій відповідача. 

На підставі викладеного, позивач просить:
?визнати поважною причину пропуску строків звернення до суду з позовною заявою про захист честі, гідності та ділової репутації; поновити ОСОБА_1 строки подання позовної заяви;
?визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, оприлюднену та поширену ІНФОРМАЦІЯ_6 на ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідачем ОСОБА_2 наступну інформацію: «Шановні підписники. Сьогодні йтиметься про цю людину, показую вам. З вашого дозволу я зачитаю і потім покажу фотографії. Шановні колеги, клієнти та постраждалі по нещастю всі, хто мав необережність мати справу з ОСОБА_1 . Я знаю що всі, щодня приходять до НААУ, Національної асоціації України, і просять, щоб вам дали контактні дані, оскільки вона блокує вас у соціальних мережах і відключає телефон. Ви залишаєте численні скарги з детальним описом ваших ходінь по муках. Повідомляю вам, що у вас є унікальна можливість бачити ОСОБА_1 в агентстві Інтерфакс, яка знаходиться на вулиці Рейтарська, метро Золоті Ворота , де вона, ІНФОРМАЦІЯ_13 о 10:00, протягом двох годин буде розповідати про те, як її несправедливо позбавили адвокатського свідоцтва на шість місяців. Також вона, напевно, розповість про те, що це друге дисциплінарне стягнення, після якого йде довічна заборона адвокатської діяльності. На мою думку ОСОБА_1 не повинна працювати і паплюжити адвокатуру, її треба усунути від професії через те, що вона особисто мене кинула на велику суму грошей. Заблокувала мій номер у себе на телефоні, і заблокувала мене у себе на Фейсбуці та Інстаграмі, і при цьому не розірвала договір, який зі мною укладала. Так, я знаю, що можна розірвати в односторонньому порядку. Це говорить лише про те, що вона не поважає, не цінує клієнтів, а працює лише заради грошей та корисливих, нечистих маніпуляцій. Я вам покажу ще раз ОСОБА_1 , покажу, що у мене був договір, і покажу, звичайно, страшну фотографію, яку я не афішувала, за що ОСОБА_1 , я так припускаю, що її перекупили мої опоненти. Дивіться, ОСОБА_1 не погребувала навіть кинути мене на гроші, за такої складної, катастрофічної ситуації. Я вважаю, що ОСОБА_1 від адвокатської, ну, відсторонили від адвокатури на шість місяців законно. Я вважаю, що такі адвокати взагалі не повинні захищати людей, як мінімум в Україні. Я нікому не рекомендую цього адвоката, обходьте її будь-ласка десятою дорогою, і ніколи не звертайтеся до цього адвоката. Всім велике дякую, що стежите за моєю історією, що підтримуєте мене, мені не просто, але я не здаюся, і навіть за такої складної ситуації, я борюся, і мене підтримують дуже багато людей, дякую вам».
?зобов`язати відповідача ОСОБА_2 спростувати недостовірну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, а саме: «Шановні підписники. Сьогодні йтиметься про цю людину, показую вам. З вашого дозволу я зачитаю і потім покажу фотографії. Шановні колеги, клієнти та постраждалі по нещастю всі, хто мав необережність мати справу з ОСОБА_1 . Я знаю що всі, щодня приходять до НААУ, Національної асоціації України, і просять, щоб вам дали контактні дані, оскільки вона блокує вас у соціальних мережах і відключає телефон. Ви залишаєте численні скарги з детальним описом ваших ходінь по муках. Повідомляю вам, що у вас є унікальна можливість бачити ОСОБА_1 в агентстві Інтерфакс, яка знаходиться на вулиці Рейтарська, метро Золоті Ворота , де вона, ІНФОРМАЦІЯ_13 о 10:00, протягом двох годин буде розповідати про те, як її несправедливо позбавили адвокатського свідоцтва на шість місяців. Також вона, напевно, розповість про те, що це друге дисциплінарне стягнення, після якого йде довічна заборона адвокатської діяльності. На мою думку ОСОБА_1 не повинна працювати і паплюжити адвокатуру, її треба усунути від професії через те, що вона особисто мене кинула на велику суму грошей. Заблокувала мій номер у себе на телефоні, і заблокувала мене у себе на Фейсбуці та Інстаграмі, і при цьому не розірвала договір, який зі мною укладала. Так, я знаю, що можна розірвати в односторонньому порядку. Це говорить лише про те, що вона не поважає, не цінує клієнтів, а працює лише заради грошей та корисливих, нечистих маніпуляцій. Я вам покажу ще раз ОСОБА_1 , покажу, що у мене був договір, і покажу, звичайно, страшну фотографію, яку я не афішувала, за що ОСОБА_1 , я так припускаю, що її перекупили мої опоненти. Дивіться, ОСОБА_1 не погребувала навіть кинути мене на гроші, за такої складної, катастрофічної ситуації. Я вважаю, що ОСОБА_1 від адвокатської, ну, відсторонили від адвокатури на шість місяців законно. Я вважаю, що такі адвокати взагалі не повинні захищати людей, як мінімум в Україні. Я нікому не рекомендую цього адвоката, обходьте її будь-ласка десятою дорогою, і ніколи не звертайтеся до цього адвоката. Всім велике дякую, що стежите за моєю історією, що підтримуєте мене, мені не просто, але я не здаюся, і навіть за такої складної ситуації, я борюся, і мене підтримують дуже багато людей, дякую вам» » у спосіб, у який зазначена інформація була озвучена, оприлюднена та поширена, та зобов`язати видалити оспорювану інформацію щодо ОСОБА_1 ; 
?здійснити розподіл судових витрат.

Відповідач ОСОБА_2 , не погоджуючись із заявленими позовними вимогами подала відзив на позовну заяву. Відповідно до якого вказала, що 12.05.2021 між нею та ОСОБА_1 був укладений договір про надання адвокатських послуг по кримінальній справі, провадження № 12020100100006854. Згідно усної вимоги ОСОБА_1 , відповідач сплатила останній гонорар у сумі, вказаній позивачем. Це були платні послуги. Після отримання гонорару позивач здійснила три дії: написала заяву в поліцію про ознайомлення з матеріалами кримінально справи, 18.06.2021 ознайомилась із кримінальною справою та передала слідчому пропозиції (заперечення) по кримінальній справі. З того часу, ОСОБА_1 не вчиняла ніяких дій по кримінальній справі, перестала виходити на зв`язок та заблокувала номер телефону відповідача. Дії щодо припинення спілкування між позивачем та відповідачем свідчить про той факт, що ОСОБА_1 безпідставно перестала надавати адвокатські послуги, покинула до закінчення розгляду справи та «кинула» відповідача на гроші. Тобто вчинила шахрайські дії відносно відповідача ОСОБА_2 06.09.2021 відповідач звернулася із скаргою на дії адвоката ОСОБА_1, проте скарга повернута без розгляду. ІНФОРМАЦІЯ_11 відповідач на ютуб каналі розмістила відео, де повідомила про неправомірні дії ОСОБА_1 , а ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_10 розмістив у Фейсбуці відеозапис, в якому посилаючись на відповідача ОСОБА_2 повідомляв про невиконання адвокатом ОСОБА_1 договору про надання адвокатських послуг та порушення прав на захист. 03.09.2025 ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_10 про захист честі, гідності та ділової репутації, а відповідача ОСОБА_2 викликано в якості свідка. Відповідач вважає, що позов потрібно розглядати в межах невиконання договірних зобов`язань, а в подальшому вирішувати питання щодо обґрунтованості позов про захист честі, гідності та ділової репутації. Позивач у договорі не вказала порядку обчислення, сплату та умови повернення гонорару. У договорі відсутні дані, що адвокат надає послуги безоплатно. Позивач в усній формі повідомляла відповідача про розмір гонорару. Крім того, підтвердженням обставин про які вказані відповідачем є допит свідка та переписка відповідача та позивача. Відповідно до даних, опублікованих на сайті НААУ позивач здійснює індивідуальну адвокатську діяльність. Відтак, адвокат не видаючи клієнту квитанцій, фактично уникає сплату податків. Позивач, у позовній заяві вказала, що є адвокатом проте не вказала, що її адвокатська діяльність зупинена. На підставі викладеного, відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню.
Позивач подала відповідь на відзив. Відповідно до якого вказує, що дізналась про публікацію відео на ютуб каналі відповідача саме ІНФОРМАЦІЯ_1, ознайомившись із таким записом на офіційній сторінці ОСОБА_10 . Відповідач у відзиві прямо зазначає, що є автором інформації, яку поширював ОСОБА_10 , отже підтвердила своє авторство і первинність поширення інформації. Цивільне законодавство не визначає послідовності звернення із позовом про захист репутаційних прав. Крім того, відповідач документально підтвердила, що гонорар за надання правничої допомоги договором не передбачений. Твердження відповідача є некоректними, вибірковими. Крім того тимчасове зупинення права на заняття адвокатською діяльністю не припиняє статусу адвоката. 
Позивач подала заперечення на заяву ОСОБА_10 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та на клопотання ОСОБА_10 про знеособлення інформації розміщеної в публічному просторі у соціальній мережі «Фейсбук».
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 подану позовну заяву підтримала, просила позов задовольнити з викладених підстав.
Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Крім того, відповідач виклала виступ в судових дебатах у письмовій формі із долученням останніх до письмових матеріалів справи. Вказує на те, що відеозапис, опублікований ІНФОРМАЦІЯ_6 на особистому ютуб -каналі відеозапис не містить жодної недостовірної інформації про позивача, а є її реалізацією конституційного права на свободу слова та на вільне вираження думок. Позивач не надала жодних доказів на підтвердження того, що висловлювання відповідача є твердженнями про факти, а не оціночними судженнями, а також що вони є недостовірними. Такі обставини могли бути підтверджені, зокрема висновком експерта за результатами проведення семантико - текстуальної експертизи, однак позивач проведення експертизи не ініціювала. Відповідач наголошує на тому, що її вислови виражають її особисте, суб`єктивне ставлення до ОСОБА_1 , тобто є відгуком як клієнта про її роботу. Відповідач вважає, що нею було підтверджено наявність між сторонами договірних відносин та факт отримання коштів за надані юридичні послуги. Попри те, що висловлювання відповідача носять негативне забарвлення, вони не містять жодного брутального, нецензурного чи непристойного слова відносно ОСОБА_1 чи звинувачень у вчиненні нею кримінальних правопорушень.
Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Роспотнюк В.О. заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Вислухавши вступне слово позивача, відповідача та представників сторони відповідача - адвокатів Кушнір О.С., Роспотнюка В.О., допитавши свідка ОСОБА_11 , дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.
Процесуальні дії та рішення суду
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 06.11.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19.12.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено у продовженні строку для подачі відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_10 про залучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02.03.2026 відвід судді Сенюті В.О., заявлений відповідачем ОСОБА_2 визнано необґрунтованим.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20.03.2026 відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
01.05.2026 постановлені ухвали Деснянським районним судом міста Києва, які занесені до протоколу судового засідання, якими відмовлено у задоволенні клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження, відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід судді, відмовлено у задоволенні клопотання про долучення доказів.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08.06.2026 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід секретарю судового засідання.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08.06.2026 у задоволенні зауважень ОСОБА_2 на протокол судового засідання від 22.05.2026 відмовлено.
Фактичні обставини справи
12.05.2021 між адвокатом ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги - (надалі договір) (Т. 1 а.с.74).
Відповідно до змісту положення п. 1 договору Адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу при провадженні у кримінальних, адміністративних, цивільних і інших справ та в цілому по усім категоріям справ щодо ОСОБА_2 . 
Положення договору про надання правової допомоги містить п. 5, який передбачає виплату гонорару та компенсацію додаткових витрат.
Відповідно до п. 5.1. договору - за надання правової допомоги зазначена фізична особа зобов`язується виплатити Адвокату усі додаткові витрати, понесені Адвокатом і які пов`язані з провадженням кримінальної, адміністративної, цивільної тощо справи. Оплата Адвокату щодо надання юридичних послуг не здійснюється і є безкоштовною.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні вказав, що відповідач ОСОБА_2 звернулась до нього з проханням організувати зустріч із адвокатом ОСОБА_1 На зустрічі, яка мала місце в кафе були присутні: свідок, позивач із сином та відповідач. Свідок вказав, що в його присутності ОСОБА_2 передала кошти ОСОБА_1 за те, що остання погодилась на таку зустріч, проте про подальші домовленості, укладення договору та його умови, обговорення він не обізнаний. При цьому підтвердив, що у його присутності грошові кошти на виконання договору про надання адвокатських послуг ОСОБА_2 не передавала. 
14.05.2021 адвокат ОСОБА_1 подала до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві клопотання про надання матеріалів кримінального провадження на ознайомлення (Т. 1 а.с.75-76).
18.06.2021 адвокатом ОСОБА_1 подані зауваження після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 12020100100006854 від 15.10.2020 (Т. 1 а.с.77-78).
ІНФОРМАЦІЯ_6 на ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відповідачем ОСОБА_2 було оприлюднено відео - запис з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8» викладено на російській мові. Позивач в свою чергу здійснила переклад російськомовного відео на українську мову - «Шановні підписники. Сьогодні йтиметься про цю людину, показую вам. З вашого дозволу я зачитаю і потім покажу фотографії. Шановні колеги, клієнти та постраждалі по нещастю всі, хто мав необережність мати справу з ОСОБА_1 . Я знаю що всі, щодня приходять до НААУ, Національної асоціації України, і просять, щоб вам дали контактні дані, оскільки вона блокує вас у соціальних мережах і відключає телефон. Ви залишаєте численні скарги з детальним описом ваших ходінь по муках. Повідомляю вам, що у вас є унікальна можливість бачити ОСОБА_1 в агентстві Інтерфакс, яка знаходиться на вулиці Рейтарська, метро Золоті Ворота , де вона, ІНФОРМАЦІЯ_13 о 10:00, протягом двох годин буде розповідати про те, як її несправедливо позбавили адвокатського свідоцтва на шість місяців. Також вона, напевно, розповість про те, що це друге дисциплінарне стягнення, після якого йде довічна заборона адвокатської діяльності. На мою думку ОСОБА_1 не повинна працювати і паплюжити адвокатуру, її треба усунути від професії через те, що вона особисто мене кинула на велику суму грошей. Заблокувала мій номер у себе на телефоні, і заблокувала мене у себе на Фейсбуці та Інстаграмі, і при цьому не розірвала договір, який зі мною укладала. Так, я знаю, що можна розірвати в односторонньому порядку. Це говорить лише про те, що вона не поважає, не цінує клієнтів, а працює лише заради грошей та корисливих, нечистих маніпуляцій. Я вам покажу ще раз ОСОБА_1 , покажу, що у мене був договір, і покажу, звичайно, страшну фотографію, яку я не афішувала, за що ОСОБА_1 , я так припускаю, що її перекупили мої опоненти. Дивіться, ОСОБА_1 не погребувала навіть кинути мене на гроші, за такої складної, катастрофічної ситуації. Я вважаю, що ОСОБА_1 від адвокатської, ну, відсторонили від адвокатури на шість місяців законно. Я вважаю, що такі адвокати взагалі не повинні захищати людей, як мінімум в Україні. Я нікому не рекомендую цього адвоката, обходьте її будь-ласка десятою дорогою, і ніколи не звертайтеся до цього адвоката. Всім велике дякую, що стежите за моєю історією, що підтримуєте мене, мені не просто, але я не здаюся, і навіть за такої складної ситуації, я борюся, і мене підтримують дуже багато людей, дякую вам».
Відповідач в судовому засіданні визнала, що є власником каналу, відтак вказана обставина відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає окремому доказуванню.
Позивач ОСОБА_1 вважає, вказаний відеозапис поширено серед щонайменше 4619 осіб, який містить недостовірну інформацію, що висловлена у стверджувальній формі, відтак підлягає визнанню недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача та підлягає спростуванню у спосіб, у який зазначена інформація була озвучена, оприлюднена та поширена та зобов`язати видалити оспорювану інформацію щодо ОСОБА_1 .
Мотивувальна частина
Згідно з чч. 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно з чч. 2, 3 ст. 34, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
У той же час положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає право на повагу до приватного життя.
Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.
Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.
Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків (постанова Верховного Суду від 10.06.2026 у справі № 757/55124/21-ц, провадження № 61-4887св26).
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені) (постанова Верховного Суду від 03.06.2026 у справі № 554/7761/20, провадження № 61-9596св23).
Під поширенням інформації слід розуміти, зокрема, опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет (постанова Верховного Суду від 24.06.2026 у справі № 757/40170/24-ц, провадження № 61-163св26).
Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України).
Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Суду необхідно надати оцінку балансу права особи на свободу вираження поглядів та права особи на повагу до його гідності і честі, на недоторканність ділової репутації та на приватність.
Підставою для втручання у право на свободу вираження поглядів, для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Одним з основних питань, яке підлягає вирішенню у цій категорії справ, є визначення характеру поширеної інформації та з`ясування, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Підлягає врахуванню зміст поширеної інформації, її значення для суспільної дискусії, особа, відносно якої поширена інформація, достовірність інформації, наслідки її поширення.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.
У справах про захист гідності, честі та ділової репутації суд повинен розмежовувати відомості, які принижують честь та гідність особи, від думок, поглядів, критичних висловлювань, ідей, оцінок, висловлених у порядку реалізації конституційного права на свободу думки і слова (постанова Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 758/14324/15-ц, провадження № 61-19487св18).
Для захисту честі, гідності та ділової репутації суду необхідно чітко визначити предмет доказування у справі і що саме було предметом поширення інформації, тобто, чи є об`єктивні підстави для відповідальності за статтею 277 ЦК України. Для цього слід було визначитися з діями, явищами, фактами, на які направлена інформація, а також безпосередній чи опосередкований характер мають ці дії, явища, факти з особою позивача. Тобто поширена інформація від імені автора стосується безпосередньо особи позивача, чи цим самим опосередковано висвітлюються події, що стосуються позивача, у суспільному, колективному житті через призму думок автора. Це можливо зробити лише проаналізувавши весь контекст поширеної інформації, а не «вирвані» з нього терміни (постанова Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 446/1953/16-ц, провадження № 61-20693св18).
Особисте трактування отриманої з інших джерел інформації в формі коментаря є оціночним судженням, а не твердженням, тому не може бути ані спростоване, ані підтверджене (подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 201/10970/21, провадження № 61-9206св22).
ЄСПЛ, розглядаючи справи про дифамацію по суті, перевіряє дотримання балансу між правом, передбаченим статтею 8 (право на повагу до приватного і сімейного життя) та правом, передбаченим статтею 10 (свобода вираження поглядів) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Значний суспільний інтерес має місце тоді, коли інформація безпосередньо впливає на суспільство в значній мірі і суспільство проявляє законний інтерес до цієї інформації (рішення ЄСПЛ Sunday Times v. the United Kingdom, заява № 6538/74, § 66, 26.04.1979), особливо, якщо це стосується добробуту населення (рішення ЄСПЛ Affaire Darthold c. Allemagne, заява № 8734/79, § 58, 25.03.1985).
Свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення ЄСПЛ Karpyuk and others v. Ukraine, заяви № 30582/04, 32152/04, § 188, 06.10.2015).
Для того, щоб відрізнити фактичне твердження від оціночного судження, необхідно враховувати обставини справи і загальний тон висловлювань (рішення ЄСПЛ Brasilier v. France, заява № 71343/01, § 37, 11 квітня 2006 року; Balaskas v. Greece, заява № 73087/17, § 58, 05.11.2020), маючи на увазі, що твердження щодо питань, які становлять суспільний інтерес, можуть на цій підставі становити оціночні судження, а не констатацію фактів (рішення ЄСПЛ Paturel v. France, заява № 54968/00, § 37, 22.12.2005).
Якщо твердження є оціночним судженням, має існувати достатня фактична підстава для його підтвердження, інакше воно буде надмірним.
Сама лише різка форма висловлювання не є перешкодою для віднесення певного висловлювання до оціночного судження. Певні висловлювання не можуть бути спростовані за позовом про спростування недостовірної інформації (постанови Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 541/349/20, від 19.02.2024 у справі № 370/1604/21).
Згідно з ч. 1-3 ст. 12, ч. 1 -5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-499цс19).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
Під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється: 1) на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків, встановлених законом.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про спростування недостовірної інформації, поміщеної у медіа. У цьому разі позовна давність обчислюється від дня поміщення цих відомостей у медіа або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості.
Позивач, вказує на те, що їй стало відомо про відеозапис від ІНФОРМАЦІЯ_3 на ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8» лише ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказана обставина також підтверджується письмовими матеріалами справи та інформацією з відкритого ресурсу - Єдиного реєстру судових рішень (справа № 303/6779/25).
Позивач звернулася із позовом до відповідача ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації через систему «Електронний суд» 05.11.2025. Відтак, суд приходить до висновку, що позов подано в межах строку, що передбачений п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України.
У даній справі позов ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_2 на своєму ютуб - каналі опублікувала відео - запис, в якому поширила неправдиву інформацію відносно позивача, а саме вказавши, що «вона особисто мене кинула на велику суму грошей…. Це говорить лише про те, що вона не поважає, не цінує клієнтів, а працює лише заради грошей та корисливих, нечистих маніпуляцій. Я вам покажу ще раз ОСОБА_1 , покажу, що у мене був договір, і покажу, звичайно, страшну фотографію, яку я не афішувала, за що ОСОБА_1 , я так припускаю, що її перекупили мої опоненти. Дивіться,  ОСОБА_1 не погребувала навіть кинути мене на гроші, за такої складної, катастрофічної ситуації. …..».
Позивач вказувала на те, що відповідач поширила інформацію в стверджувальній формі та звинуватила позивача: в порушенні обов`язку виконувати умови договору про надання правничої допомоги; в тому, що розголосила опонентам інформацію про клієнта фізичну особу ОСОБА_2 , що є звинуваченням у порушенні п.1, 2 ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Проте, суд не приймає до уваги доводи позивача, що фраза відповідача про перекуп адвоката ОСОБА_1 іншими особами висловлена у стверджувальній формі та підлягає визнанню недійсною з подальшим спростуванням. 
Так, відповідно до контексту наведеного запису, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 зазначаючи фразу - «адвоката ОСОБА_1 перекупили опоненти» є оціночним судженням, оскільки використовується із висловом «я так припускаю». Відтак наведене висловлювання не може бути спростоване за позовом про спростування недостовірної інформації.
Щодо суперечності між сторонами на предмет виконання договору та обсягу його виконання позивачем, суд приходить до висновку, що вказане не є предметом розгляду справи про захист честі, гідності та ділової репутації.
Крім того, письмові матеріали справи не містять належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження чи спростування вказаного. Суд звертає увагу на те, що відповідач не позбавлена у реалізації свого права передбаченого ч. 1 ст. 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Щодо вимоги позивача про визнання поширеної відповідачем інформації «…..Дивіться, ОСОБА_1 не погребувала навіть кинути мене на гроші, за такої складної, катастрофічної ситуації….» недостовірною та її подальшого спростування, суд приходить до наступного.
Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вказала та наголосила під час розгляду справи, про те, що поширена відповідачем є образливою інформацією, яка заподіяла позивачу моральних страждань. 
Аналіз фрази «…..Дивіться, ОСОБА_1 не погребувала навіть кинути мене на гроші, за такої складної, катастрофічної ситуації….», дає можливість суду дійти висновку, що вказану інформацію не можна відносити до оціночного судження, відтак такої, що не підлягає спростуванню.
Доводи відповідача ОСОБА_2 , що фразу «кинути на гроші» неможливо вважати ствердженням без проведення попереднього експертного дослідження, що вимагає спеціальних знань, суд вважає неспроможними.
Так, текст відеозапису в частині спірної фрази - «…Дивіться, ОСОБА_1 не погребувала навіть кинути мене на гроші, за такої складної, катастрофічної ситуації …» є саме ствердженням, та має на увазі шахрайство з боку позивача, відтак може бути перевірена відповідними доказами та підлягає спростуванню.
Зокрема, положення п. 5.1, укладеного між сторонами договору, прямо свідчить про його безоплатність. 
Відповідач всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала належних, достовірних та допустимих доказів сплати відповідачем грошових коштів позивачу на виконання умов договору.
Крім того, покази свідка ОСОБА_11 не підтвердили ту обставину, що він був свідком передачі грошових коштів за договором, відповідно до якого ОСОБА_1 надає адвокатські послуги відповідачу ОСОБА_2 .
При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідач не була позбавлена можливості долучити відповідні докази на відповідній стадії підготовчого провадження, проте таким правом не скористалась.
Відтак, суд приходить до висновку, що твердження відповідача «…Дивіться, ОСОБА_1 не погребувала навіть кинути мене на гроші, за такої складної, катастрофічної ситуації …» є недостовірною інформацією та підлягає спростуванню.
Вимога позивача визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, оприлюднену, поширену ІНФОРМАЦІЯ_6 на ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (ІНФОРМАЦІЯ_4) весь відеозапис - підлягає частковому задоволенню, враховуючи попередні висновку суду щодо окремих висловлювань.
Позовна вимога про зобов`язання відповідача ОСОБА_2 спростувати недостовірну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, а саме: «Шановні підписники. Сьогодні йтиметься про цю людину, показую вам. З вашого дозволу я зачитаю і потім покажу фотографії. Шановні колеги, клієнти та постраждалі по нещастю всі, хто мав необережність мати справу з ОСОБА_1 . Я знаю що всі, щодня приходять до НААУ, Національної асоціації України, і просять, щоб вам дали контактні дані, оскільки вона блокує вас у соціальних мережах і відключає телефон. Ви залишаєте численні скарги з детальним описом ваших ходінь по муках. Повідомляю вам, що у вас є унікальна можливість бачити ОСОБА_1 в агентстві Інтерфакс, яка знаходиться на вулиці Рейтарська, метро Золоті Ворота , де вона, ІНФОРМАЦІЯ_13 о 10:00, протягом двох годин буде розповідати про те, як її несправедливо позбавили адвокатського свідоцтва на шість місяців. Також вона, напевно, розповість про те, що це друге дисциплінарне стягнення, після якого йде довічна заборона адвокатської діяльності. На мою думку ОСОБА_1 не повинна працювати і паплюжити адвокатуру, її треба усунути від професії через те, що вона особисто мене кинула на велику суму грошей. Заблокувала мій номер у себе на телефоні, і заблокувала мене у себе на Фейсбуці та Інстаграмі, і при цьому не розірвала договір, який зі мною укладала. Так, я знаю, що можна розірвати в односторонньому порядку. Це говорить лише про те, що вона не поважає, не цінує клієнтів, а працює лише заради грошей та корисливих, нечистих маніпуляцій. Я вам покажу ще раз ОСОБА_1 , покажу, що у мене був договір, і покажу, звичайно, страшну фотографію, яку я не афішувала, за що ОСОБА_1 , я так припускаю, що її перекупили мої опоненти. Дивіться, ОСОБА_1 не погребувала навіть кинути мене на гроші, за такої складної, катастрофічної ситуації. Я вважаю, що ОСОБА_1 від адвокатської, ну, відсторонили від адвокатури на шість місяців законно. Я вважаю, що такі адвокати взагалі не повинні захищати людей, як мінімум в Україні. Я нікому не рекомендую цього адвоката, обходьте її будь-ласка десятою дорогою, і ніколи не звертайтеся до цього адвоката. Всім велике дякую, що стежите за моєю історією, що підтримуєте мене, мені не просто, але я не здаюся, і навіть за такої складної ситуації, я борюся, і мене підтримують дуже багато людей, дякую вам» у спосіб, у який зазначена інформація була озвучена, оприлюднена та поширена, та зобов`язати видалити оспорювану інформацію щодо ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню. 
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що слід визнати інформацію, яка прозвучала ІНФОРМАЦІЯ_6 на «ютуб каналі» «ІНФОРМАЦІЯ_5» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) «….Дивіться, ОСОБА_1 не погребувала навіть кинути мене на гроші, за такої складної, катастрофічної ситуації….» - недостовірною та зобов`язати ОСОБА_2 її видалити, що буде в повній мірі відповідати ефективному способу захисту порушених прав позивача.
Інші доводи наведені позивачем та відповідачем не спростовують наведених висновків суду.
Оцінюючи аргументи, викладені в позові та зустрічному позові, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог та положення ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1064,96 грн, що відповідає частковому задоволенню позовної вимоги немайнового характеру та застосовуючи коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, передбачений ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 12 13, 78, 79, 89, 141, 203-207, 264, 265, 280-284, 351,352,354, 355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації - задовольнити частково.
Визнати інформацію, яка прозвучала ІНФОРМАЦІЯ_6 на «ютуб каналі» «ІНФОРМАЦІЯ_5» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) «….Дивіться, ОСОБА_1 не погребувала навіть кинути мене на гроші, за такої складної, катастрофічної ситуації….» - недостовірною.
Зобов`язати ОСОБА_2 спростувати недостовірну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію наступного змісту «….Дивіться, ОСОБА_1 не погребувала навіть кинути мене на гроші, за такої складної, катастрофічної ситуації….» у спосіб, у який зазначена інформація була озвучена, оприлюднена та поширена, та зобов`язати її видалити.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації - АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено - 26.08.2026.
Суддя:      В.О. Сенюта