Справа № 758/3194/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2026 року        м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі 
головуючої судді Левицької Я.К., 
секретаря судового засідання Новіцької О.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Мітрохіна Вікторія Євгенівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Галкіної Я. Г. до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Мітрохіна Вікторія Євгенівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Новоград-Волинський Житомирської області. Місцем смерті є Київська область, Білоцерківський район, с. Ксаверівка, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Головного територіального управління юстиції. Актовий запис № 655. За життя ОСОБА_2 заповіт не складався.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , яка є донькою померлої, звернулась до державного нотаріуса чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Мітрохіної Вікторії Євгенівни для подачі заяви та документів до неї для отримання спадщини, що складається з 1/3 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , проте нотаріусом було видано позивачці постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавиці неможливо, так як ОСОБА_1 пропустила встановлений законом 6-ти місячний термін для прийняття спадщини.
Так як позивач на час смерті спадкодавиці ОСОБА_2 не була зареєстрована разом з останньою, вони не проживали разом, прийняти спадщину після ОСОБА_2 не має можливості.
Спадщина складається з 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Для отримання спадщини позивач в установлений строк не змогла звернутись з відповідною заявою до нотаріальної контори, оскільки захворіла, постійно проходила лікування, що в подальшому призвело до отримання інвалідності ІІ групи.
Всі в сукупності факти унеможливили подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини вчасно. До того ж позивач не є юридично грамотною та не знала про строки подачі заяви про прийняття спадщини.
З огляду на викладене, позивач вважає, що строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних причин, які підтверджуються наведеними обставинами, та просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.
Ухвалою суду від 10.03.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, визначено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами загального позовного провадження. Крім того, задоволено клопотання представника позивача та витребувано від державного нотаріуса чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Мітрохіної Вікторії Євгенівни належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Новоград-Волинський Житомирської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
06.05.2026 року до суду надійшла спадкова справа № 657/2025 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 25.05.2026 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву відповідач не подав.
Представник третьої особи просив здійснювати розгляд справи без його участі.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місцем смерті є Київська область, Білоцерківський район, с. Ксаверівка, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 26.03.2024 року, актовий запис № 655. 
Відповідно до статті 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За життя ОСОБА_2 заповіт не складався.
На день смерті ОСОБА_2 належала на праві спільної (сумісної або часткової) власності квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 21.03.1994 року Відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації згідно з розпорядженням № 4547 від 21.03.1994 року.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 28.11.2025 року, виданим Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 28.11.2025 року, а також свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданим 12.07.2003 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 657/2025 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 23.12.2025 року до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини. 
Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Мітрохіної В.Є. № 3455/02-31 від 23.12.2025 року вивчивши документи, що знаходяться в спадковій справі № 657/2025 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , у тому числі заяву № 1935 від 23.12.2025 року, подану ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, з`ясувавши, що спадкоємицею пропущено строк, встановлений для прийняття спадщини, відмовлено останній у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 .
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ст. 1220 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).
Згідно з статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України).
Статтею 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Отже, подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними.
Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.
Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини і з урахуванням конкретних фактичних обставин справи такими поважними причинами пропуску строку можуть бути: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.
Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17.
Суд враховує те, що позивач є донькою померлої ОСОБА_2 , вона не була зареєстрована та не проживала разом з померлою. 
Для отримання спадщини позивачка в установлений строк не змогла звернутись з відповідною заявою до нотаріальної контори, оскільки захворіла, постійно проходила лікування, що в подальшому призвело до отримання інвалідності ІІ групи, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 1113891 Васильківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії, пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 (по інвалідності 2 група загального захворювання), випискою № 7419 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ДПП «Національний інститут раку» та консультативними висновками цієї медичної установи відносно ОСОБА_1 .
Ураховуючи все вище викладене суд дійшов висновку, що стороною позивача доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відтак позов підлягає до задоволення.
Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд надавши правову оцінку наявним у справі доказам та встановленим обставинам, доходить висновку про наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , терміном у три місяці.
Керуючись ст. 1-18, 76-89, 141, 263-265, 267, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Мітрохіна Вікторія Євгенівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , протягом трьох місяців, який рахувати з часу набрання рішенням суду законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;
Відповідач - Київська міська рада, місцезнаходження: 01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36, ЄДРПОУ 22883141;
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Мітрохіна Вікторія Євгенівна, місце знаходження: м. Київ, просп. Європейського Союзу, буд. 33, код ЄДРПОУ 39023114.

Суддя         Я.К. Левицька