Єдиний унікальний номер: 379/1278/26 
Провадження № 3/379/477/26

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2026 року | м.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін Володимир Іванович, розглянувши матеріали справ, що надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП, 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, 
У С Т А Н О В И В :

28.06.2026 о 08 год 58 хв у м. Тараща по вул. Мудрого Ярослава, 65, водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор Drager ARHK 0514, результат позитивний 1,78 проміле. З результатом огляду на місці зупинки водій погодився. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 705078 від 28 червня 2026 року, 28.06.2026 о 08 год 58 хв у м. Тараща по вул. Мудрого Ярослава, 65, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим в праві керування транспортними засобами Таращанським районним судом Київської області від 20.11.2025, рішення суду № 379/2009/25, чим порушив п.2.1.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судові засідання 20.07.2026, 31.08.2026 ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належно. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив.
Крім того, відповідно до наказу голови суду від 16.07.2026 № 13-В, головуючий суддя Зінкін В.І. з 03.08.2026 по 28.08.2026 перебував у щорічній основній відпустці.
Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішення на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За наведених вище обставин суд вважає можливим здійснити розгляд цієї справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки у матеріалах справи наявні дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Також, виходячи з норм закріплених у ст. 268 КУпАП, присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені статтями 126, 130 КУпАП не обов`язкова.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 року у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 року у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 року у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, у судове засідання не з`явився.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – Правила дорожнього руху). 
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
За змістом п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП
Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частина 5 ст. 126 КУпАП, передбачає відповідальність, за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зміст яких визначає порушенням:
- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП);
- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП);
- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суду було надано такі докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 705078 від 28.06.2026 (а.с.1), у якому зазначено про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами постановою Таращанського районного суду Київської області від 20.11.2025 у справі № 379/2009/25;
- копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 705086 від 28.06.2026 складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с.3);
- довідку щодо кваліфікації адміністративного правопорушення від 29.06.2026, у якій зазначено, що 12.10.2025 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серію ЕНА № 5921125 від 12.10.2025 (а.с.4-5);
- копію зобов`язання ОСОБА_1 від 28.06.2026 щодо не керування транспортними засобами до повного витверезіння та отримання посвідчення водія (а.с.6);
- копію рапорту поліцейського від 28.06.2026 (8);
- додаток до протоколу диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.9).
Отже, відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП несуть особи за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч. ч. 2-4 цієї статті, зокрема, за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (ст. 256 КУпАП).
Проте, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 705078 від 28.06.2026 суть адміністративного правопорушення не містить кваліфікуючої ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, проте суть адміністративного правопорушення містить кваліфікуючі ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення містить зазначення про порушення ОСОБА_1 п. 2.1.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.
При цьому, суд не може перекваліфікувати дії ОСОБА_1 , так як згідно зі статтею 222 КУпАП, розгляд справ за частиною 2 та частиною 4 статті 126 КУпАП віднесено виключно до компетенції органів Національної поліції.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.
Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», заява 15175/89 ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Оцінюючи зібрані та надані суду докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження, що на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП (за відсутності складу про адміністративне правопорушення) є підставою для закриття провадження у справі у цій частині.

Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У пунктах 2 і 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 зі змінами і доповненнями, внесеними постановою КМУ від 20.01.2023 № 57 (далі Порядок №1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (згідно з ознаками такого стану,установленими МОЗ і МВС).
Відповідно до п. 3 Порядку № 1103 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Суддею установлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:
- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 705086 від 28.06.2026;
- довідкою щодо кваліфікації адміністративного правопорушення від 29.06.2026, постановою Таращанського районного суду Київської області від 02.12.2025 у справі ЄУН 379/1892/25, яка набрала законної сили 15.12.2025, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП;
- результатом тестування ОСОБА_1 на алкоголь № 4930 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» № ARHК-0514 від 28.06.2026 о 09:10 год із результатом тестування 1,78 ‰;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 28.06.2026, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду на стан сп`яніння – проба позитивна, 1,78 проміле. У графі «З результатом згоден» міститься підпис ОСОБА_1 ;
- рапортом поліцейського від 28.06.2026, згідно якого вбачається, що 28.06.2026 року о 08год 58 хв під час несення служби у Таращанській ОТГ в складі наряду «Вулкан 0414» лейтенант поліції ОСОБА_2 , сержант поліції Кондратьев Я.М., під час вільного патрулювання за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Тараща, вул. Ярослава Мудрого, 65, згідно ч.1 п.3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено ТЗ VOLKSWAGEN PASSAT H.3.GHC420 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки особи водія по базі ІПНП, було встановлено що останній керує ТЗ будучи позбавленим такого права рішенням Таращанського районного суду постанова №379/2009/25 від 20.11.2025року. Також під час спілкування з водієм у останньої було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук та запах алкоголю з порожнини рота. Водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановлено законом порядку на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального приладу DRAGER ALCOTEST 6820 ARHK-0514, на що останній погодився. Результат огляду позитивний 1.78 проміле. Водій з результатом згоден та від проходження в найближчому медичному закладі у лікаря нарколога категорично відмовився. Відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 за ч.2 ст.130 КУпАП та складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 705078 за ч.5 ст.126КУпАП. Водія відсторонено від керування шляхом залишення ТЗ без порушень ПДР України та відібрано зобов`язання у водія. Подія фіксувалася на нагрудну БК Моторола 476282, 476468 та відео з службового реєстратора 70mai_d06_eald;
- відеозаписами із нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора, що містяться на диску. Так, на відеозаписі зафіксовано: факт керування та руху транспортного засобу (файл «clip-2» диск «1/2»). ОСОБА_1 зазначив, що вживав алкоголь сьогодні, поліцейські виявили тремтіння рук (час 09:05 файл «clip-0» диск «1/2»). Останній пояснив, що вживав пиво, поліцейський озвучив ознаки алкогольного сп`яніння (час 09:06 файл «clip-0» диск «1/2»). ОСОБА_1 зазначив, що вживав пиво о шостій годині ранку, продув прилад «Драгер» із результатом 1,78 проміле, із результатом погодився (час 09:08, 09:10 файл «clip-0» диск «1/2»).
З указаного вище вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, а саме вчинення повторно протягом року порушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Пунктом 6 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814, визначено, що у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.
Відповідно до постанови (ухвали) суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи (матеріалів кримінального провадження) та відмітки про об`єднання справ (матеріалів кримінального провадження) із зазначенням номера нової судової справи (матеріалів кримінального провадження).
Враховуючи наведене вище, а також те, що вказані адміністративні матеріали складені стосовно тієї самої особи, стосуються різних епізодів вчиненого діяння та одночасно розглядаються в одному суді, - дані справи про адміністративні правопорушення ЄУН 379/1278/26 та 379/1279/26 слід об`єднати в одне провадження.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). 
Правопорушення, за вчинення якого притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 входить до глави 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» та належить до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у зв`язку із чим при прийнятті рішення суд не бере до уваги особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції частини 2 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Суд не застосовує оплатне вилучення транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутній належні докази права власності, як то Витяг з Єдиного державного реєстру транспортних засобів (МВС) або копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ або інформаційна довідка з Реєстру МВС.
Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за яке частково невідбуто стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на момент розгляду справи, а саме: постановою Таращанського районного суду Київської області від 02.12.2025 у справі ЄУН 379/1892/25, яка набрала законної сили 15.12.2025, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУПАП остаточно призначено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобами на строк один рік.
Враховуючи викладене, при призначенні ОСОБА_1 стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом необхідно приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Таращанського районного суду Київської області від 02.12.2025 у справі ЄУН 379/1892/25, яка становить 3 місяці 15 днів.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Виходячи з викладеного, керуючись статтями 1, 9, 23, 30, 33, 36, 38, 247, 252, 266, 268, 276-285, 301, 303, 304 КУпАП та відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Матеріали справ єдиний унікальний номер 379/1278/26 номер провадження 3/379/477/26 та єдиний унікальний номер 379/1279/26 номер провадження 3/379/478/26 – об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер 379/1278/26 номер провадження 3/379/477/26.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 відносно  ОСОБА_1  закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднати невідбуту частину стягнення відповідно до постанови судді Таращанського районного суду Київської області 02.12.2025 у справі ЄУН 379/1892/25 та остаточно накласти на  ОСОБА_1  адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці 15 (п`ятнадцять) днів.
Реквізити: отримувач - ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку: UA488999980313030149000010001; код класифікації доходів бюджету: 21081300).
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Реквізити: стягувач – Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код стягувача (за ЄДРПОУ): 26255795, отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 317 КУпАП направити постанову для виконання відповідній посадовій особі органу Національної поліції, зазначеній в пунктах 2 і 3 частини другої статті 222 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області. 

Суддя: | В.  І.  Зінкін