Справа № 201/2923/25
Провадження № 2/201/468/2026

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

21 липня 2026 року м. Дніпро
Соборний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Наумової О.С., 
за участю секретаря судового засідання Лучковської Я.Д., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина
Короткий зміст позовної заяви

15.03.2024р. між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-261905957, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 373 812,89 грн. до 15.03.2030р. під 14,95% річних на період з 15.03.2024р. по 15.05.2024р. та під 29,90% до кінця дії кредитного договору.
Відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. 
Однак відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов договору погашення кредиту та відсотків за кредитом. Станом на 22.01.2025р. заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем становить: 392 786,44 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 359 344,16 грн., в тому числі прострочена заборгованість 9 081,78 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 33 442,28 грн., в тому числі прострочена заборгованість 31 381,71 грн.
Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за договором №014-RO-82-261905957 від 15.03.2024р. у розмірі 392 786,44 грн.

Заяви учасників процесу по суті справи.

Відповідач правом надання відзиву відповідно до ст. 178 ЦПК України не скористався.

Рух справи.

11.03.2025р. АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 1-3).
Ухвалою судді Наумової О.С. від 28.04.2025р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 44).
Представник позивача Куриш В.І. в позовній заяві зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі, розгляд справи просила проводити без участі представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, про дати та час слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової кореспонденції на підтверджену адресу місця його реєстрації та оголошення про виклик особи, конверти, якими направлялась поштова кореспонденція повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Заяв про розгляд справи за його відсутності відповідач не надавав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 06.12.2016р. ОСОБА_1 та Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», підписали Угоду № PDV2-1771787 про акцепт Публічної пропозиції/Угода. Відповідно до цієї угоди відповідач прийняв публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку «www.aval.ua», висловив повну та безумовну згоду з її умовами (а.с. 18-19).
15.03.2024р. ОСОБА_1 підписав заяву на отримання кредиту за програмою кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-261905957 (а.с. 8), Згоду на обробку даних (а.с. зворот 17), а також Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредит готівкою» на отримання кредиту в АТ «Райффайзен Банк» (а.с. 6) у розмірі 373 812,89 грн. зі строком кредитування 72 місяці, в якому визначено: загальні витрати за кредитом (сума відсотків за кредитом) 425 796,87 грн.; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 795 796,87 грн.; реальна річна процентна ставка 33,49% річних.
Згідно п.2.3. Кредитного договору на умовах цієї заяви-договору, з дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 373 812,89 грн., а клієнт зобов`язаний банку кредит повернути та сплатити проценти за його користування.
Згідно п.3.1.-3.3. Кредитного договору мета кредиту – для власних потреб, строк кредиту 72 місяці з 15.03.2026р. по 15.03.2030р., процентна ставка фіксована і становить 14,95% річних на період з 15.03.2024р. по 15.05.2024р. та під 29,90% до кінця дії кредитного договору.
Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок відповідача у сумі 373 812,89 грн. 15.03.2024р., що підтверджується банківською випискою по рахунку (а.с.20).
Згідно розрахунку заборгованості за договором №014-RO-82-261905957 від 15.03.2024р., згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем станом на 22.01.2025р. становить 392 786,44 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 359 344,16 грн., в тому числі прострочена заборгованість 9 081,78 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 33 442,28 грн., в тому числі прострочена заборгованість 31 381,71 грн. (а.с. 5).
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору - несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, 23.01.2025 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, у якій Банк вимагав від відповідача здійснити дострокове погашення кредиту за договором №014-RO-82-261905957 у повному обсязі разом зі сплатою процентів у сумі 392 786,44 грн., протягом 30 календарних днів з дня отримання цієї вимоги (а.с. 21-23).
Вимога позивача про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором №014-RO-82-261905957 від 15.03.2024р. у визначені позивачем строки відповідачем не виконана, заборгованість відповідачем не повернуто.

2. Мотивувальна частина
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з положеннями статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність укладеного між сторонами кредитного договору №014-RO-82-261905957 від 15.03.2024р.
За таких обставин, суд вважає, що підписавши заяву, відповідач погодився зі всіма умовами кредитування, графіком повернення, штрафами, пенею, відсотками за користування кредитними коштами.
Так, відповідач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав жодних доказів на спростування поданого банком розрахунку заборгованості, в тому числі і таких, що підтверджували б сплату заборгованості в повному обсязі чи відсутність такої.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ «Райффайзен Банк».

Розподіл судових витрат.
Щодо судового збору.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 891,80 грн. (а.с. 4).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 280-283, 353 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (ЄДРПОУ 14305909) заборгованість за кредитним договором №014-RO-82-261905957 від 15.03.2024р. у розмірі 392 786 (триста дев`яносто дві тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (ЄДРПОУ 14305909) витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 891 (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто одна) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складений 24 липня 2026 року.

Суддя Наумова О.С.