Справа №403/56/26 провадження № 2/403/274/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2026 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі: 
головуючого судді Атаманової С.Ю.,
при секретарі судового засідання Могиленко К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - позивач або АТ «Державний ощадний банк України») звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за кредитом, яка станом на 19 січня 2026 року становить 234316 грн. 96 коп. та складається із: основного боргу в сумі 197041 грн. 80 коп., заборгованості за простроченими процентами в сумі 37265 грн. 16 коп. та за комісією в сумі 10 грн. 00 коп..
Позов обгрунтовано тим, що 05 жовтня 2023 року відповідачем ОСОБА_1 була підписна заява приєднання №194470/120716 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, за умовами якої банк відкрив на ім`я відповідача, як клієнта, поточний рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифного плану «Зарплатний», на який згідно з підписаною в цей же день відповідачем заявою про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), банком був встановлений кредитний ліміт в сумі 7000,00 грн. з можливістю збільшення до 100% заробітної плати під 46,8% річних на строк дії платіжної картки позичальника з автоматичною пролонгацією. На підставі поданої відповідачем 05 жовтня 2023 року кредитної заяви банком 22 липня 2024 року було прийнято висновок-авторішення щодо погодження надання (встановлення/зміну розміру) кредиту №3502244229/041024 та змінено розмір кредитного ліміту - до 247500,00 грн. під 46,8% річних строком на 60 місяців з наступною пролонгацією (продовження строку дії).
З 27 листопада 2023 року відповідач розпочала користуватися кредитними коштами та була зобов`язана щомісячно повертати кредит в розмірі не менше обов`язкового щомісячного платежу, що складає 5% від суми використаних кредитних коштів, однак всупереч взятих на себе зобов`язанням, порушивши в односторонньому порядку умови договору, відповідач у період з 26 вересня 2025 року по 24 грудня 2025 року допустила прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором щодо погашення заборгованості (понад 86 календарних днів). З огляду на викладене, позивач прохав стягнути із відповідача на його користь зазначену вище суму заборгованості, а також понесені ним судові витрати у виді сплаченого при подачі позову до суду судового збору в сумі 3514,75 грн.. 
Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву АТ «Державний ощадний банк України» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подала.

ІІ. Заяви та клопотання.

21 травня 2026 року представником позивача подана заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с.84).
09 червня 2026 року відповідачем до суду подана заява про: визнання позову в повному обсязі заявлених позивачем вимог на суму 234316,96 грн., яка складається із основного боргу - 197041,80 грн., процентів - 37265,16 грн. та комісії - 10,00 грн., вирішення питання про стягнення судових витрат відповідно до законодавства та проведення судових засідань по розгляду справи без її участі (а.с.90).
12 червня 2026 року представником позивача подана заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.104).
09 липня 2026 року представником позивача подане клопотання про проведення судового засідання без його участі та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 234316,96 грн. та судового збору (а.с.109).
Інших заяв та клопотань від сторін по справі в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 10 березня 2026 року постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.67-68).
Ухвалою суду від 09 червня 2026 року задоволено заяву представника позивача про проведення підготовчого засідання за його участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с.89).
Ухвалою суду від 09 червня 2026 року закрито підготовче провадження у справі з призначенням судового засідання для розгляду справи по суті (а.с.96).
Ухвалою суду від 09 липня 2026 року задоволено заяву представника позивача про проведення підготовчого засідання за його участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с.108).

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

05 жовтня 2023 року відповідачем ОСОБА_1 була підписана кредитна заява 3396458178, яка є запитом (заявою) споживача на укладення договору про споживчий кредит в розумінні ст.14 Закону України «Про споживче кредитування» (а.с.7-10).
05 жовтня 2023 року відповідачем Олексик О.М., як клієнтом, шляхом підписання заяви про приєднання №194470/120716 до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі по тексту - заява №194470/120716), був укладений з позивачем, як банком, договір, складовою частиною якого (пункт 3.1) є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, кредитного договору, умови надання інших послуг (а.с.-17-23).
Відповідно до п.3.6.1 блоку 3 заяви №194470/120716 відповідач ОСОБА_1 прохала відкрити їй поточний рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, розміщених на сайті банку та/або на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ банку.
За змістом блоку 5 заяви №194470/120716 відповідач погодилась з тим, що ця заява про приєднання та додатки до договору, зокрема, Умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, Умови користування кредитною лінією (кредитом), паспортом споживчого кредиту, таблиця загальної вартості кредиту, тарифи, інші види заяв/повідомлень, встановленої банком форми, використання яких передбачено умовами договору, складають єдиний документ - договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
05 жовтня 2023 року відповідачем ОСОБА_1 була підписана заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), за змістом якої (блок 3) відповідач підтвердила укладення між нею та банком двостороннього правочину, який містить індивідуальну частину щодо кредитної послуги з наступними істотними умовами кредитування: 1) максимальний розмір кредиту - 250000,00 грн.; 2) розмір процентної ставки, яка є фіксованою, - 46.80% річних; 3) строк користування кредитом - 60 місяців з наступною пролонгацією (продовження строку кредитування) згідно умов договору; 4) періодичність сплати процентів - щомісячно; 5) картковий рахунок, на який встановлюється кредит № НОМЕР_1 (а.с.12-16).
22 липня 2024 року позивачем прийнято рішення щодо надання (встановлення/зміни) кредиту АТ «Ощадбанк», а саме: висновок-авторішення №3502244229/041024, за яким позичальнику ОСОБА_1 визначено кредитний ліміт в сумі 247500,00 грн. з розміром процентної ставки 46,800% річних та терміном повернення кредиту - 60 місяців з наступною пролонгацією (а.с.11).
Факт підписання 05 жовтня 2023 року заяви №194470/120716 та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідачем ОСОБА_1 під час судового розгляду справи спростований не був.
Користування відповідачем ОСОБА_1 , починаючи з 28 листопада 2024 року отриманими від банку кредитними коштами у виді встановленої на її картковий рахунок відновлювальної кредитної лінії (зокрема, шляхом зняття готівки), а також часткове внесення нею грошових коштів на погашення кредиту підтверджується випискою по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 28 листопада 2024 року по 19 січня 2026 року (а.с.27-44).
Згідно з наданим позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 19 січня 2026 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитом складає 234316,96 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 197041,80 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 37265,16 грн., комісія - 10,00 грн. (а.с.24-26).
Під час судового розгляду відповідачем з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані банком докази отримання та користування нею кредитними коштами. 

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним сторонами, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до положень ч.2 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
З урахуванням викладеного, судом встановлений факт перебування сторін по справі у договірних відносинах, що підтверджується: 1) підписанням 05 жовтня 2023 року відповідачем по справі заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка містить істотні умови кредитування (зокрема, розмір кредиту (до 250000,00 грн.), процентну ставку за користування кредитом (46,80% річних), порядок надання кредиту (встановлення на картковий рахунок), строк користування кредитом (60 місяців з подальшою пролонгацією); 2) випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 , яка містить відомості про користування відповідачем наданими їй АТ «Державний ощадний банк України» грошовими коштами в межах визначеного в кредитному договорі розмірі, а також здійснення відповідачем періодичних платежів по погашенню заборгованості за отриманим кредитом.
Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).
За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на дату укладення кредитного договору) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
За змістом ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів.
Згідно з ч.2 с.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Судом встановлено, що позивач АТ «Державний ощадний банк України» згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору від 05 жовтня 2023 року виконав взяті на себе зобов’язання, надавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на відкритий їй картковий рахунок, що безпосередньо підтверджується матеріалами цивільної справи.
Натомість відповідач зобов’язання за вказаним договором не виконувала належним чином, оскільки не надавала своєчасно банку грошові кошти у вигляді щомісячних платежів для погашення заборгованості за кредитом та відсотками в розмірах, визначених укладеним між нею та банком кредитним договором.        Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором від 05 жовтня 2023 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 19 січня 2026 року складає 234316,96 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 197041,80 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 37265,16 грн., комісія - 10,00 грн..
Відповідачем ОСОБА_1 заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості визнана в повному обсязі, що свідчить про її згоду з усіма складовими цієї заборгованості та їх розміром. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов’язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов’язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Судом встановлено, що матеріали цивільної справи не містять, а відповідачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності кредитного договору, укладеного нею 05 жовтня 2023 року з АТ «Державний ощадний банк України».
Зазначений договір з огляду на відсутність доказів протилежного не визнавався судом недійсним.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцією - є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. 
Судом враховується, що у даній справі відповідач ОСОБА_1 здійснювала часткове виконання умов договору шляхом внесення платежів на погашення заборгованості за кредитом (зокрема, 17.12.2023 - 5700,00 грн., 05.02.2024 - 6194,11 грн. і т.д.); дії банку щодо виконання договору відповідачем не оскаржені, власний розрахунок заборгованості не наданий, клопотання про призначення судово-економічної експертизи нею не заявлялось, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитом.
На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобов’язань за кредитним договором від 05 жовтня 2023 року щодо сплати кредиту та інших платежів (процентів) у передбачених ним розмірі та строки, внаслідок чого приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за цим договором в загальному розмірі 234316,96 грн.. 

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3514 грн. 75 коп. (а.с.1). 
За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Судом встановлено, що заява про визнання позову в повному розмірі заборгованості була подана відповідачем ОСОБА_1 09 червня 2026 року - до постановлення судом ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги задоволення позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» та визнання позову відповідачем ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, з відповідача по справі ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору при поданні позову до суду, а 50 відсотків сплаченого судового збору, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.
Інші судові витрати, пов’язані з розглядом даної справи, передбачені ч.3 ст.133 ЦПК України, відсутні.
Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,          
В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором від 05 жовтня 2023 року в розмірі 234316 грн. 96 коп. (двісті тридцять чотири тисячі триста шістнадцять гривень дев’яносто шість копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» в порядку розподілу судових витрат 50% судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1757 грн. 38 коп. (одна тисяча сімсот п`ятдесят сім гривень тридцять вісім копійок).  Повернути Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 1757 грн. 37 коп. (одна тисяча сімсот п`ятдесят сім гривень тридцять сім копійок).
Повне ім`я та найменування сторін:
Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00032129, адреса місцезнаходження: вул.Госпітальна, буд.№12-г м.Київ) в особі філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк», адреса місцезнаходження: вул.В.Панченка, буд.№9 м.Кропивницький, поштовий індекс 25006, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 09323408.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення). 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 14 липня 2026 року.

Суддя С.Ю.Атаманова