10.07.2026 Справа № 756/716/26
Справа № 756/716/26
Провадження № 1-кп/756/1105/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
законного представника
малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , 
представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тересва Закарпатської області, громадянки України, з вищою освітою, офіційно працевлаштованої у КНП «Київський міський центр репродуктивної та перинатальної медицини» на посаді лікаря акушера-гінеколога, одруженої, маючої на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_8 , обіймаючи посаду лікаря акушера-гінеколога, акушерського відділення у КНП «Київському міському центрі репродуктивної та перинатальної медицини», що за адресою: м. Київ, пр-т Володимира Івасюка, 16, будучи медичним працівником зі спеціальною освітою, яка зобов`язана надавати своєчасну та кваліфіковану медичну й лікарську допомогу, неналежно виконала свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті породіллі ОСОБА_12 .
Згідно із п.п. 1.4. Посадової інструкції лікаря акушера-гінеколога акушерського відділення з приймальним блоком та індивідуальними пологовими залами ОСОБА_8 , затвердженої директором КНП «КМЦРПМ» ОСОБА_13 від 26.01.2021 на посаду лікаря акушера-гінеколога призначається спеціаліст з вищою медичною освітою, який пройшов первинну спеціалізацію і має сертифікат лікаря-спеціаліста за спеціальністю «Акушерство і гінекологія».
Так, пунктами 2.1., 2.2, 2.3. Посадової інструкції від 26.01.2021 визначено, що ОСОБА_8 зобов`язана надавати кваліфіковану планову та невідкладну стаціонарну акушерсько-гінекологічну допомогу відповідно до кваліфікаційної категорії, дотримуватись правил медичної етики та деонтології, організовувати роботу середнього медичного персоналу, контролювати виконання лікарських призначень та маніпуляцій, а також, відповідно до п.п. 2.12., 2.14. Посадової інструкції від 26.01.2021, своєчасно інформувати завідуючого відділення про стан пацієнтів, заслуговуючих на особливу увагу, та при виконанні обов`язків відповідального чергового, несе повну відповідальність за організацію і надання медичної допомоги хворим і здійснення адміністративних заходів.
При цьому, відповідно до п. 4.1. вказаної вище Посадової інструкції, лікар акушер-гінеколог ОСОБА_8 несе безпосередню відповідальність за неналежне виконання покладених на неї завдань та функцій, а також використання наданих прав.
З положеннями Посадової інструкції від 26.01.2021 ОСОБА_8 ознайомлена під особистий підпис 27.01.2021.
Крім того, у відповідності до вимог п. 3 Розділу професіонали в галузі лікувальної справи Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, ВИПУСК 78, Охорона здоров`я, затвердженої наказом МОЗ України № 117 від 29.03.2002, ОСОБА_8 , як лікар акушер-гінеколог, зобов`язана здійснювати діагностику вагітності, спостереження за вагітними, рододопомогу, раннє виявлення ускладнень вагітності і пологів, лікування та нагляд за породіллями; володіти всіма методами амбулаторного і стаціонарного лікування, повним обсягом хірургічних втручань; надавати швидку і невідкладну медичну допомогу хворим акушерсько-гінекологічного профілю; вести лікарську документацію.
Також, лікар акушер-гінеколог повинен знати: чинне законодавство про охорону здоров`я та нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, основи права в медицині, організацію акушерсько-гінекологічної допомоги; права, обов`язки та відповідальність лікаря-акушера-гінеколога; сучасну класифікацію гінекологічних захворювань; топографічну анатомію; нормальну і патологічну фізіологію організму жінки; фізіологію та патологію вагітності, пологів і післяпологового періоду; загальні і спеціальні методи обстеження, які застосовуються в акушерстві і гінекології; сучасні методи профілактики, діагностики, лікування, реабілітації та диспансеризації акушерсько-гінекологічних захворювань, сучасні методи проведення пологів; профілактику не виношування і переношування вагітності, реанімацію, інтенсивну терапію новонароджених; сучасні методики виконання акушерських та ургентних гінекологічних операцій і маніпуляцій, а також реанімації; принципи доопераційної підготовки хворих і післяопераційного спостереження за ними; виявлення, спостереження, лікування ускладнень вагітності та післяпологову реабілітацію; правила оформлення медичної документації.
Таким чином, ОСОБА_8 , будучи лікарем акушером-гінекологом вищої кваліфікаційної категорії, відповідно до ст. 74 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» №2801-ХІІ від 19.11.1992 (Далі - Закон №2801-ХІІ від 19.11.1992), є медичним працівником зі спеціальною освітою.
13.07.2023, приблизно о 19 год. 38 хв., ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , лікарями швидкої медичної допомоги було доставлено до КНП «Київського міського центру репродуктивної та перинатальної медицини», що за адресою: м. Київ, проспект Володимира Івасюка, 16.
Того ж дня, приблизно о 20 год. 10 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на чергуванні як черговий відповідальний лікар акушер-гінеколог здійснила огляд останньої, в ході якого ОСОБА_12 поскаржилась на злиття навколоплідних вод, появу регулярної пологової діяльності, нудоту, у якої перейми продовжувались, приблизно з 20 год. 00 хв., по 20 секунд, через 3-4 хвилини, що свідчило про початок швидких пологів (тривалість I та II періодів пологів 3 год. 15 хв.) за антенатальної загибелі плода, які самі по собі підвищують ризик травматизації пологових шляхів ОСОБА_12 . 
У подальшому, в результаті проведення пологової діяльності, у ОСОБА_12 о 23 год. 45 хв., народилась мертва дитина масою 2835 г, зростом 52 см, з оцінкою за шкалою Апгар 0 балів.
Далі, ІНФОРМАЦІЯ_8, приблизно о 04 год. 35 хв., при огляді черговим лікарем акушером-гінекологом ОСОБА_8 , породілля ОСОБА_12 була збуджена, поскаржилась на раптово виникле утруднення дихання, нестачу повітря, серцебиття, біль в грудях в ділянці серця та в цілому погане самопочуття.
Того ж дня, о 04 год. 40 хв., при транспортуванні ОСОБА_12 у ВАІТ була констатована зупинка серця та розпочаті реанімаційні заходи, після чого при огляді черговим анестезіологом було встановлено, що ОСОБА_12 поступила у ВАІТ уже без ознак життя, з відсутньою свідомістю, без самостійного дихання, після чого було продовжено реанімаційні заходи з подальшою інтубацією трахеї, однак в подальшому, реанімаційні заходи, які були розпочаті о 04 год. 40 хв., визнано неефективними та о 05 год. 20 хв., констатовано смерть ОСОБА_12 .
Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок розриву шийки та тіла матки з розвитком масивної кровотечі, геморагічного шоку та ДВЗ-синдрому.
Враховуючи вище зазначене, в умовах КНП «Київський міський центр репродуктивної та перинатальної медицини», ОСОБА_8 обіймаючи посаду лікаря акушера-гінеколога, маючи усі наявні умови та можливості для діагностики та проведення необхідних аналізів пацієнтів, володіючи достатнім кваліфікаційним рівнем, того дня, ІНФОРМАЦІЯ_8, недостатньо відобразивши дані про кратність спостереження в пізньому післяпологовому періоді, не оцінивши наявні фактори ризику пологової травми, порушуючи вимоги чинного законодавства, зокрема вимоги ст. ст. 6, 58, 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» №2801-ХІІ від 19.11.1992, пунктів 2.1.2., 2.1.3., 2.1.4., 2.1.5., 2.1.6., 2.1.7., 2.1.8., 1.1.11. Посадової інструкції лікаря-акушера-гінеколога, п. 3 Розділу професіонали в галузі лікувальної справи Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, ВИПУСК 78 Охорона здоров`я, затвердженої наказом МОЗ України №117 від 29.03.2002, неналежно виконала свої професійні обов`язки через недбале до них ставлення, що потягнуло за собою суттєві дефекти у наданні медичної допомоги ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: під час пологів за антенатальної загибелі плода, які самі по собі підвищують ризик травматизації пологових шляхів породілі, було відсутнє спостереження за станом ОСОБА_12 в період з моменту народження мертвої дитини 13.07.2023 о 23 год. 45 хв., по 04 год. 35 хв., ІНФОРМАЦІЯ_8, коли остання була вже в агональному стані.
Враховуючи давність виникнення ушкоджень, за умови своєчасного діагностування лікарем акушером-гінекологом ОСОБА_8 у ОСОБА_12 розриву шийки та тіла матки з розвитком масивної кровотечі і геморагічного шоку та проведення відповідної хірургічної та адекватної інфузійно-трансфузійної терапії в ургентному порядку, смерть ОСОБА_12 була попереджуваною.
Таким чином, між дефектами в наданні медичної допомоги ОСОБА_12 в умовах КНП «Київського міського центру репродуктивної та перинатальної медицини» та настанням її смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала та показала, що обрана нею тактика ведення пологів була правильною і відповідала чинним клінічним протоколам, а смерть породіллі, будучи трагедією, сама по собі про її вину не свідчить.
ОСОБА_8 надала показання, що вагітна ОСОБА_12 була доставлена до пологового будинку каретою швидкої медичної допомоги. Під час огляду методом кардіомоніторингу серцебиття плода не виявлено, що додатково підтверджено ультразвуковим дослідженням, у зв`язку з чим до початку пологової діяльності встановлено діагноз антенатальної загибелі плода. Пологова діяльність розпочалася самостійно, без стимуляції. О 23:45 13.07.2023 народився мертвий плід масою 2835 г. У послідовому та ранньому післяпологовому періодах з метою профілактики кровотечі введено окситоцин, проведено огляд пологових шляхів; крововтрата у пологах становила 300 мл, а в післяпологовому періоді - 95 мл, тобто крововтрата була фізіологічною.
Зазначила, що після пологів здійснювала спостереження за породіллею, проводила пальпацію та контроль скорочення матки з визначенням об`єму крововтрати, а також інфузійну терапію. Матка протягом усього часу спостереження залишалася щільною і скороченою, ознак атонії, зовнішньої кровотечі чи різкої болючості не було. Приблизно о 02:00 ІНФОРМАЦІЯ_8 породіллю переведено до післяпологової палати. О 04:35 ІНФОРМАЦІЯ_8 стан породіллі раптово погіршився, вона поскаржилася на утруднення дихання, нестачу повітря та біль у ділянці серця, після чого настала втрата свідомості; вжиті реанімаційні заходи результату не дали.
Показань плодоруйнівної операції чи до кесаревого розтину не було, оскільки плід був малий (масою близько 2835 г), пологи були третіми, у попередніх пологах породілля народжувала дітей вагою близько 3800 г, розміри таза були нормальними, клінічно вузького таза не було, голівка плода відповідала розмірам таза, мало місце головне переднє потиличне передлежання, були відсутні механічна перешкода, поперечне чи косе положення плода і затримка просування голівки, а пологова діяльність була регулярною й активною. Плодоруйнівну операцію охарактеризувала як травматичне втручання, що виконується під загальним знеболенням при достатньому розкритті шийки матки, і зазначила, що показань до неї в цій клінічній ситуації не було.
Багаторазову блювоту, однократне підвищення температури тіла та виражений лейкоцитоз у ОСОБА_12 розцінила як прояви інтоксикації, зумовленої загибеллю плода та інтраамніотичною інфекцією, у зв`язку з чим призначила відповідну терапію - протиблювотний засіб, інфузійні розчини та антибактеріальний препарат.
Причину смерті пояснила раптовим розривом матки в нижньому сегменті, що перебігав без зовнішніх клінічних ознак: спершу стався неповний розрив внутрішньої стінки, згодом сформувалася параметральна гематома, яка не супроводжувалася больовими проявами, а при подальшому скороченні матки о 04:35 стався повний розрив стінки з проникненням у черевну порожнину. Пов`язує причину розриву з перенесеним під час вагітності ковідом, від якого вона не лікувалась. Вважає, що висновки патологоанатомічного розтину не є коректними з медичної точки зору, а експерти судово-медичної експертизи не встановили ні порушеного нею нормативних актів, ні чому саме вона мала провести плодоруйнівну операцію, виходили лише з наявного результату розтину. 
В цілому не заперечувала факту розриву тіла матки з розвитком внутрішньочеревної кровотечі, встановленого за результатами розтину; первісно встановлений діагноз тромбоемболії легеневої артерії пояснила відсутністю на той час клінічних ознак розриву. Визнала, що не відобразила у медичній документації кратність спостереження після перших двох годин, розцінивши це як недолік ведення документації, який на обрану тактику не вплинув. На запитання учасників судового провадження пояснила, що ревізію матки не проводила з огляду на відсутність показань та наявність інфекційного процесу; має стаж роботи лікарем акушером-гінекологом близько 25 років, у її практиці таких випадків розриву матки не було.

Незважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_8 , її винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними доказами у їх сукупності.
Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що ОСОБА_12 була дружиною її рідного племінника ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_5 помер від тяжкої хвороби. 
13.07.2023 у вечірній час, приблизно у період з 20 год. по 22 год. її подзвонив племінник та повідомив, що його дружину ОСОБА_12 госпіталізували до пологового будинку в зв`язку з блювотою та підвищенням температури, при цьому, за словами бригади швидкої допомоги, госпіталізація була можлива лише до закладу на Оболоні.
ОСОБА_4 відвіз дітей до родички, потім привіз до пологового необхідні речі та ліки. ОСОБА_4 повідомляв їй, що ОСОБА_12 о 22 год. лежала в лікарні на кушетці, її ще ніхто з лікарів не доглядав. З настанням комендантської години його попросили залишити заклад. 
Вона неодноразово телефонувала до пологового, ІНФОРМАЦІЯ_8 приблизно о 00:30 вона спілкувалася по телефонну з лікарем ОСОБА_8 , яка повідомила їй, що ОСОБА_12 народила самостійно, почувається задовільно, їй введено протиблювотний засіб і вона відпочиває, а також висловила співчуття у зв`язку з народженням мертвої дитини; на її прохання забезпечити нагляд за породіллею їй відповіли, що за станом останньої здійснюється спостереження. Вона просила ОСОБА_8 щоб за ОСОБА_12 хтось приглядав. Вранці їй зателефонувала медична сестра і повідомила про смерть ОСОБА_12 . Коли вони приїхали в пологовий будинок ОСОБА_8 та тих хто приймав пологи вже не було. Вона підійшла до завідувачої, яка повідомила, що у ОСОБА_12 відірвався легеневий тромб. Коли приїхали у морг наполягали на наданні документів для поховання ОСОБА_12 та мертвонародженої дитини. Після поховання вона звернулась до поліції та написала заяву про вчинене кримінальне правопорушення. ОСОБА_8 вибачень не приносила, шкоду відшкодовати не пропонувала; Скарг під час вагітності у ОСОБА_12 не було. Її племінник ОСОБА_4 після смерті дружини ОСОБА_12 тяжко захворів і помер.
Дослідженими у судовому засіданні відеозаписами підтверджується прибуття ОСОБА_5 до лікарні ІНФОРМАЦІЯ_8 та діалог з лікарями, які показали їй журнал прийому, а також повідомили про встановлену до розтину причину смерті (т. 4 а.с. 134). 
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_12 була його невісткою - дружиною його сина ОСОБА_4 
13.07.2023 він був разом із ОСОБА_6 на дачі, його син з дружиною були в Києві. Близько 22 год. зателефонував його син та повідомив, що ОСОБА_12 госпіталізовано швидкою допомогою до пологового будинку на Оболоні. Син відвіз малолітніх дітей до родички, а він з дружиною поїхав до Києва. Зі слів сина, приїхавши до пологового будинку, той бачив ОСОБА_12 на кушетці на першому поверсі; за словами лікаря, пологи мали відбутися незабаром, а після настання комендантської години сина попросили залишити заклад. Згодом син повідомив, що дитина народилася мертвою, а породілля почувається задовільно. Вранці ІНФОРМАЦІЯ_8 син повідомив про смерть ОСОБА_12 .
Після цього вони поїхали до пологового будинку, там чергових лікарів, які приймали пологи вже не було, медичний директор повідомила, що у ОСОБА_12 три години були пологи, кесарів розтин не робили, оскільки показань для цього не було, причиною смерті стала тромбоемболія легеневої артерії, а тіло направлено на патологоанатомічне дослідження. Лікарі спочатку повідомили, що ОСОБА_12 померла від тромбу. У департаменті МОЗ провели розслідування, за якою ОСОБА_8 оголошено догану та відсторонено від роботи. Обвинувачена ОСОБА_8 вибачень не приносила, шкоди не відшкодовувала, вперше він побачив її в суді. ОСОБА_12 під час вагітності не хворіла. Разом із дружиною він є опікуном двох малолітніх дітей померлих - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які набули статусу дітей-сиріт і перебувають під наглядом лікарів. Його син після смерті дружини тяжко захворів і помер.
Допитана у судовому засіданні законний представник малолітніх ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що померла ОСОБА_12 була дружиною її сина ОСОБА_4 . 
Вагітність невістки проходила добре, скарг не було, про її захворювання вона не знала. ОСОБА_12 стояла на обліку по вагітності, аналізи здавала всі. Попередні пологи ОСОБА_12 проходили добре, природнім шляхом. Зі слів сина, 13.07.2023 у другій половині дня ОСОБА_12 повезли до пологового будинку; син хотів залишитися поряд, проте його попросили поїхати додому, а дружину він залишив у задовільному стані. Про смерть невістки родина дізналася наступного ранку. Ніхто з боку обвинуваченої з вибаченнями чи пропозицією відшкодування шкоди не звертався. Двоє малолітніх дітей залишилися сиротами, перебувають на вихованні, проходять реабілітацію та спостерігаються психологом.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що обіймає посаду директора КНП «Київський міський центр репродуктивної та перинатальної медицини»; у липні 2023 року, виконуючи обов`язки директора. Під час події перебувала у відпустці за межами країни, а про подію дізналася від заступника з медичної роботи, яка виконувала її обов`язки. 
За фактом смерті породіллі проводилося службове розслідування, а також розбір випадку материнської смертності на рівні міста Києва за участю представників департаменту охорони здоров`я та керівників закладів; вини лікаря встановлено не було, у зв`язку з чим ОСОБА_8 від займаної посади не відсторонювали, а на час розслідування перевели на посаду лікаря акушера-гінеколога жіночої консультації, згодом повернувши до акушерського відділення. Відповідальність за визначення тактики ведення пологів та їх результат несе лікар, який приймає пологи.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що обіймає посаду завідувача акушерського відділення КНП «Київський міський центр репродуктивної та перинатальної медицини». Вночі 13.07.2023 на робочій зміні не перебувала, оскільки її робочий час - з 09:00 до 16:42 години. Про смерть породіллі дізналася вранці ІНФОРМАЦІЯ_8, прийшовши на роботу. 13.07.2023 ОСОБА_8 телефонувала їй та повідомила про надходження жінки з антенатальною загибеллю плода, узгоджуючи оформлення відповідної документації - інформованої згоди та документів для патологоанатомічного розтину. Тактику ведення пологів вони не узгоджували, оскільки за наявності антенатальної загибелі плода вона є визначеною, а показань до оперативного розродження не було. Тактику ведення пологів визначає лікар, який приймає пологи, а за потреби звертається по допомогу до відповідального чергового лікаря на дому або до керівництва. Відповідальним черговим лікарем акушером-гінекологом у ніч з 13 на ІНФОРМАЦІЯ_8 була ОСОБА_8 , а пологи приймала чергова бригада у складі ОСОБА_8 та акушерки ОСОБА_18 . Про результати пологів ОСОБА_8 їй не повідомляла Історію пологів заповнювала ОСОБА_8 , а посмертний епікриз оформлювався за участю свідка та акушерки ОСОБА_18 і містив діагноз - тромбоемболія легеневої артерії. За наслідками розбору випадку смерті породіллі ОСОБА_8 згодом було переведено до іншого відділення.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.07.2023 ОСОБА_5 подала заяву про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якої 13.07.2023 у пологовому будинку № 4 по пр-ту Володимира Івасюка, 16 у м. Києві померла її племінниця через лікарську недбалість.
Згідно наказу міського пологового будинку № 4 Головного управління охорони здоров`я населення м. Києва № 116 в/к від листопада 2002 року ОСОБА_19 з 01.02.2002 зараховано на посаду лікаря акушер-гінеколога у інфекційне акушерське відділення на 0,5 ставки.
Як вбачається з наказу Київського міського центру репродуктивної та перинатальної медицини № 222-к від 31.12.2020 переведено ОСОБА_8 з вакантної посади лікаря акушера-гінеколога інфекційного акушерського відділення на 0,5 вакантної посади лікаря акушера-гінеколога в акушерське відділення з приймальним блоком та індивідуальними пологовими залами з 01.01.2021.
01.02.2023 між Національною службою здоров`я України (замовник) та КНП «Київський міський центр репродуктивної та перинатальної медицини» виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надавач) укладено договір № 1362-Е123-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, відповідно до якого надавач зобов`язується надати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Медичні послуги надаються відповідно до порядків надання медичної допомоги, затверджених МОЗ, з обов`язковим дотриманням галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я та в місцях надання медичних послуг, що зазначені у додатках до цього договору. Протягом строку дії цього договору кожне місце надання медичних послуг надавача, місце надання медичних послуг підрядників повинне відповідати державним санітарним нормам і правилам, ліцензійним умовам провадження господарської діяльності з медичної практики, галузевим стандартам у сфері охорони здоров`я, іншим умовам, передбаченим законом, вимогам примірних табелів матеріально-технічного оснащення. Надавач несе встановлену законом відповідальність за своєчасність, повноту та якість надання медичних послуг працівниками надавача та підрядниками. Факт порушення встановлених вимог медичного обслуговування населення підтверджується в установленому законодавством порядку.
Між КНП «Київський міський центр репродуктивної та перинатальної медицини» виконавчого органу КМР (КМДА) та КНП «Київська міська клінічна лікарня № 8» виконавчого органу КМР (КМДА) 08.12.2022 укладено договір № 211 про надання патологоанатомічних послуг.
Згідно із п.п. 1.4. Посадової інструкції лікаря акушера-гінеколога акушерського відділення з приймальним блоком та індивідуальними пологовими залами, затвердженої директором КНП «КМЦРПМ» ОСОБА_13 від 26.01.2021, на посаду лікаря акушера-гінеколога призначається спеціаліст з вищою медичною освітою, який пройшов первинну спеціалізацію і має сертифікат лікаря-спеціаліста за спеціальністю «Акушерство і гінекологія».
Пунктами 2.1., 2.2, 2.3. Посадової інструкції від 26.01.2021 визначено, що лікар акушер-гінеколог зобов`язаний надавати кваліфіковану планову та невідкладну стаціонарну акушерсько-гінекологічну допомогу відповідно до кваліфікаційної категорії, дотримуватись правил медичної етики та деонтології, організовувати роботу середнього медичного персоналу, контролювати виконання лікарських призначень та маніпуляцій, а також, відповідно до п.п. 2.12., 2.14. Посадової інструкції від 26.01.2021, своєчасно інформувати завідуючого відділення про стан пацієнтів, заслуговуючих на особливу увагу, та при виконанні обов`язків відповідального чергового, несе повну відповідальність за організацію і надання медичної допомоги хворим і здійснення адміністративних заходів.
При цьому, відповідно до п. 4.1. вказаної вище Посадової інструкції, лікар акушер-гінеколог несе безпосередню відповідальність за неналежне виконання покладених на неї завдань та функцій, а також використання наданих прав.
З положеннями Посадової інструкції від 26.01.2021 ОСОБА_8 ознайомлена під особистий підпис 27.01.2021.
Відповідно до графіку робочого часу акушерського відділення на липень 2023 року затвердженого в.о. директора КНП «КМЦРПМ» в ніч з 13.07.2023 по ІНФОРМАЦІЯ_8 чергували лікар акушер-гінеколог ОСОБА_8 та акушерка ОСОБА_18 . 
Згідно положення про відповідального чергового лікаря акушера-гінеколога КНП «КМЦРПМ» від 02.01.2023 відповідальний черговий лікар акушер-гінеколог під час чергування (вихідний, святковий день, вечірній та нічний час) несе повну відповідальність за стан усіх хворих, що знаходяться в центрі (в т.ч. в акушерському, реанімаційному відділеннях); зобов`язаний приймати рішення відносно усіх організаційних і лікувальних питань під час свого чергування (перестановка кадрів, виклик відповідального на дому, виклик адміністрації, забезпечення консультативної допомоги хворим, переведення хворих, тощо), заповнення актів про дитину, яку покинули в лікувальному закладі, згідно наказу МОЗ та MBC України від 17.12.13 № 1095/1239, наказу ДОЗ від 04.02.14р. № 63 (згідно інструкцій).
Відповідальний черговий лікар зобов`язаний дотримуватися регламентуючих наказів з санітарно протиепідемічного режиму та суворо контролювати їх дотримання черговою зміною при роботі в акушерському інфекційному відділенні, враховуючи його специфіку;
Відповідальний черговий лікар повинен забезпечити обхід акушерському-інфекційному відділенні, АВ, ВУХ, ВАІТ КНП "КМЦРПМ" із записом щоденників в історії хвороби відносно стану хворих.
Відповідальний черговий лікар повинен своєчасно викликати в заклад, у разі появи складної ситуації з хворими, відповідального чергового на дому та повідомити заступника директора з медичної частини.
Відповідальний черговий лікар, приймаючи чергування у зав. відділеннями ВАІТ, АВ та ІАВ, повинен проконтролювати наявність крові усіх груп та свіжозамороженої плазми. При відсутності поставити до відома завідувача банком крові, лікаря трансфузіолога ОСОБА_20 . Відповідальний черговий лікар повинен раціонально організувати роботу чергової бригади лікарів.
Відповідальний черговий лікар повинен повідомляти про своє місцезнаходження чергову медсестру приймального відділення та чергових лікарів.
Відповідальний черговий лікар повинен особисто оглядати усіх вагітних, роділь, породіль групи ВСПР в ІАВ та АВ, відповідати за проведення пологів, організацію спостереження за вагітними, роділлями і породіллями з боку акушерів гінекологів, анестезіологів, веденням відповідної медичної документації.
Відповідальний черговий лікар повинен зібрати інформацію у зав. відділень про кількість вільних ліжок на період чергування і забезпечити дотримання показань до госпіталізації в гінекологічні та акушерські відділення.
Відповідальний черговий лікар повинен особисто оглядати усіх хворих, які заслуговують на особливу увагу, хворих у ВАІТ, з організацією їх спостереження та лікування.
Відповідальний черговий лікар особисто повинен забезпечити своєчасну передачу інформації в системі MEDDATA та здійснення інших інформаційних довідок, таблиць тощо, згідно вимог ДОЗ.
Відповідно до вимог п. 3 Розділу професіонали в галузі лікувальної справи Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, ВИПУСК 78, Охорона здоров`я, затвердженої наказом МОЗ України №117 від 29.03.2002 лікар акушер-гінеколог, зобов`язаний здійснювати діагностику вагітності, спостереження за вагітними, рододопомогу, раннє виявлення ускладнень вагітності і пологів, лікування та нагляд за породіллями; володіти всіма методами амбулаторного і стаціонарного лікування, повним обсягом хірургічних втручань; надавати швидку і невідкладну медичну допомогу хворим акушерсько-гінекологічного профілю; вести лікарську документацію.
Також, лікар акушер-гінеколог повинен знати: чинне законодавство про охорону здоров`я та нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, основи права в медицині, організацію акушерсько-гінекологічної допомоги; права, обов`язки та відповідальність лікаря-акушера-гінеколога; сучасну класифікацію гінекологічних захворювань; топографічну анатомію; нормальну і патологічну фізіологію організму жінки; фізіологію та патологію вагітності, пологів і післяпологового періоду; загальні і спеціальні методи обстеження, які застосовуються в акушерстві і гінекології; сучасні методи профілактики, діагностики, лікування, реабілітації та диспансеризації акушерсько-гінекологічних захворювань, сучасні методи проведення пологів; профілактику не виношування і переношування вагітності, реанімацію, інтенсивну терапію новонароджених; сучасні методики виконання акушерських та ургентних гінекологічних операцій і маніпуляцій, а також реанімації; принципи доопераційної підготовки хворих і післяопераційного спостереження за ними; виявлення, спостереження, лікування ускладнень вагітності та післяпологову реабілітацію; правила оформлення медичної документації.
Відповідно до декларації № 000-Е202-НМ21 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу ОСОБА_12 обрала лікаря, який надає ПМД ОСОБА_21 . 
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 527 від ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , причина смерті розрив маткової частини шийки матки (т. 1 а.с. 194).
Згідно даних «Обмінної карти» № 18583 з жіночої консультації Київського міського пологового будинку № 5 ОСОБА_12 стала на облік до лікаря-акушер гінеколога 13.01.2023, в терміні вагітності 9 тижнів (попередні вагітності в 2015 та 2019 роках - пологи фізіологічні, з вагою при народженні по 3800 грам), спостерігались до терміну вагітності 35 тижнів, за період спостереження призначені та проведені: 
- загальні та біохімічні аналізи крові, аналізи крові на групу та резус-фактор, антитіла до ВІЛ, вiрусних гепатитів, загальний аналіз сечі, аналіз вмісту піхви, цитологічне дослідження матеріалу; 
- 21.02.2023 кольпоскопія;
- 13.02., 21.03.2023 ультразвукове дослідження, при яких патології та відхилень з боку матері та плода не виявлено; 
- 20.06.2023 ЕКГ;
- 07.07.2023 ультразвукове дослідження, при якому в терміні вагітності 35 тижнів, 2 дні виявлено передчасне дозрівання плаценти, кальциноз плаценти ІІ-ІІІ ст., гемодинамічні порушення в системі мати-плацента-плід, відхилень з боку плода не виявлено.
Згідно історії вагітності та пологів № 503 із КНП «Київський міський центр репродуктивної та перинатальної медицини» вагітна ОСОБА_12 :
- доставлена до КШД до стаціонару 13.07.2023 о 19:38 год. з діагнозом «Вагітність ІІІ, 36 тижнів. Гостре респіраторне захворювання?»;
- при госпіталізації - не відчуває рухи плода з 15:00 год. 11.07.2023, лихоманка та блювання 10-15 раз з 7:00 год. 13.07.2023. Об`єктивно - пульс 88 за хв., АТ на обох руках 120/80 мм рт.ст., температура тіла 37,7°С; акушерський огляд - висота дна матки 30 см, окружність живота 91 см, передбачувана вага плода 2730 г, плід 1, рухи плода відсутні, положения повздовжнє, передлежання головне, серцевих скорочень плода немає, при пальцевому дослідженні піхва в нормі, консистенція шийки м`яка, довжина шийки 2 см, розкриття 3 см, навколоплідні оболонки цілі. Діагноз: Вагітність III, 36 тижнів, головне передлежання. Внутрішнє утробне інфікування плода? Антенатальна загибель плода. Очікувані пологи ІІІ. ОПДВ Covid-19 зі слів вагітної в малому терміні; анемія легкого ступеню в III триместрі. Госпіталізована у відділення АВІП. Рекомендовано: пологам надати природного перебігу з активним веденням 3 періоду, при виникненні ускладнень тактику переглянути: дезінтоксикаційна терапія, антибактеріальна терапія; повне клініко-лабораторне обстеження, прокальцитонін, С-реактивний білок. Рекомендоване спостереження: динамічне, клініко-лабораторне спостереження за станом матері;
- 13.07.2023 о 20:10 год. спільний огляд із відповідальним черговим лікарем ОСОБА_8 : скарги на злиття навколоплідних вод, появу регулярної пологової діяльності, нудоту. Об`єктивно - загальний стан відносно задовільний, перейми з ? 20:00 год. 13.07.2023 по 20 секунд через 4 - 5 хвилин, підтікають світлі навколоплідні води; при пальцевому дослідженні шийка матки 2 см., м`яка, пентрована, розкриття цервікального каналу 3 см., плідний міхур відсутній, передлежить голівка, притиснута до входу в малий таз. Пологи вести per vias naturalis з активним веденням ІІІ-го пеpіoду пологів, антибактеріальна, дезінтоксикаційна, протизапальна, утеротонічна та симптоматична терапії;
- 13.07.2023 о 23:45 народився мертвий хлопчик масою 2 835 г, зростом 52 см, з оцінкою за шкалою Апгар 0 балів.
- ІНФОРМАЦІЯ_8 о 04:35 год. при огляді черговим лікарем: жінка збуджена, поскаржилась на раптово виникле затруднення дихання, нестачу повітря, серцебиття, біль в грудях в ділянці серця. Об`єктивно: шкіра і видимі слизові бліді, обличчя і верхня частина тулуба ціанотичні, AT 80/40 мм рт.ст. на обох руках, пульс 120 уд. за хв., частота дихання до 40 за хв., живіт м`який, матка щільна, виділення кров`янисті, помірні. Негайно викликаний черговий анестезіолог. О 04:40 год. при транспортуванні жінки у ВAIT констатована зупинка серця, були розпочаті реанімаційні заходи;
- ІНФОРМАЦІЯ_8 р. о 04:40 год. при огляді черговим анестезіологом: жінка поступила у ВАГT без ознак життя, свідомість відсутня, самостійного дихання немає, пульс на крупних судинах не визначається, серцебиття не вислуховується. Продовжені реанімаційні заходи: інгаляція 100% О2 апаратом ШВЛ з подальшою інтубацією трахеї та продовжена ШВЛ 100% О?, ОД 500 мл. Частота дихання 18 за хв., ХОД 8л., внутрішно-венно введено адреналін 1,0 мл, дексаметазон 8 мг; - продовжено непрямий масаж серця з частотою 120/хв.; проводиться внутрішнє-венна фузія сольових розчинів: стерофундин, NaCl 0,9%; в/в введено 10000 Од гепарину; налагоджено кардіомоніторинг: на моніторі самостійного серцебиття немає - пряма лінія. О 04:50 та 05:00 год. проведені дефібриляції потужністю 200 та 300 Дж, самостійне серцебиття відсутнє, на кардіомоніторі пряма лінія;
- ІНФОРМАЦІЯ_8 р. реанімаційні заходи, які були розпочаті о 04:40 год. визнано неефективними та о 05:20 год. констатовано біологічну смерть породіллі.
Згідно посмертного епікризу, підписаного зав. АВІП ОСОБА_17 та заступником директора з медичної частини ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , 36 років, доставлена КШД в акушерське відділення КНП «КМЦРПМ» 13.07.2023р. о 19:38 зі скаргами на нудоту, підвищення температури з діагнозом: Вагітність III, 36 тижнів. ГРЗ? При поступленні оглянута бригадою чергових лікарів. Скарги на блювоту до 15 разів 3 7:00 13.07.2023р., гіпертермію до 37,8°С. Артеріальний тиск 110/70 мм.рт.ст. Температура 37,8°С. Пульс 120 уд/хв. Катаральні явища відсутні. Серцебиття плода не вислуховувалось ні аускультативно, ні кардіомонітором, ні під час ультразвукового дослідження. Встановлений діагноз: Вагітність III, 36 тижнів. Головне передлежання. ОП ІІІ. ВУІ? Антенатальна загибель плода. ОПВ (COVID в малому терміні - зі слів. Анемія легкого ступеню в III триместрі.) Розпочата антибактеріальна, дезінтоксикаційна інфузійна терапія.
13.07.2023 o 20:00 розпочалась пологова діяльність, вилилась незначна кількість світлих навколоплідних вод. В пологах зберігалась гіпертермія до 37,5°С, продовжувалась інфузійна терапія. 13.07.2023 о 23:45 народився мертвий хлопчик масою 2835г, зростом 52см, з оцінкою за шкалою Апгар 0 балів. ІІІ період пологів - без особливостей. Породілля дала згоду на розтин га кремацію новонародженого.
14.07.2023p. o 04:35 жінка поскаржилась на раптове затруднення дихання. нестачу повітря, відчуття серцебиття, біль у грудях та в ділянці серця. Шкіра обличчя і верхньої частини тіла ціанотична, АТ 80/40 мм.рт.ст., пульс 120 уд/хв, ЧД 40/хв.
Негайно викликаний анестезіолог, ІНФОРМАЦІЯ_8 о 04:40 констатована зупинка серця. Розпочаті реанімаційні заходи, які тривали 40 хв і ефекту не дали. ІНФОРМАЦІЯ_8 o 05:20 констатована клінічна смерть.
Клінічний діагноз:
Основне захворювання: тромбоемболія легеневої артерії;
Ускладнення: гостра серцево-судинна недостатність;
Супутні: післяпологовий період, І доба. Пологи ІІІ, передчасні, в 36 тижнів, в головному передлежанні. ВУІ. Антенатальна загибель плода.
Відповідно до Акту службового розслідування КНП «Київський міський центр репродуктивної та перинатальної медицини», проведеного на підставі наказу від ІНФОРМАЦІЯ_8 за № 119 комісією у складі: голови - заступника директора з організаційно-методичних питань ОСОБА_23 , секретаря - ОСОБА_24 , членів: ОСОБА_25 в.о. зав ВУХ, ОСОБА_26 - зав ЖК, ОСОБА_27 зав ВРЕГ, ОСОБА_28 , виявлено наступні недоліки:
1. При наявності клінічних проявів, як то лихоманка, у поєднанні з однією із ознак: лейкоцитоз, гнійні виділення із ц/каналу або тахікардія у плода є підставою для встановлення діагнозу інфекція амніотичної порожнини та плодових оболонок (хоріоамніоніт) (О41.1);
2. В історії пологів не відмічений характер пологів, а саме тривалість пологів 3 год. 45 хв. слід було оцінити, як швидкі (відповідно наказу МОЗ від 31.12.2004 № 676 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги»).
3. В історії пологів недостатньо відображені дані про кратність спостереження в пізньому післяпологовому періоді лікарем і акушеркою.
4. Лікарем ОСОБА_8 не оцінені наявні фактори ризику пологової травми враховуючи внутрішньоутробне інфікування і швидкі пологи.
За наслідками службового розслідування, комісією зроблені висновки:
1. Медична допомога надана з порушенням вимог наказу МОЗ України від 26.01.2022 № 170 "Уніфікований клінічний протокол первинної, вторинної (спеціалізованої), третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги «Фізіологічні пологи».
2. Недооцінка стану пацієнтки черговим лікарем ОСОБА_8 відбулася внаслідок відсутності зовнішньої кровотечі та розмитої клінічної картини на фоні інтоксикаційного синдрому.
3. Реанімаційні заходи проведені в повному обсязі, але виявились неефективними внаслідок поступового наростання з послідуючим блискавичним розвитком критичного стану.
4. Передумовою стрімкого прогресування критичної ситуації стало, з найбільшою вірогідністю, розслаблення матки після закінчення дії утеротонічних засобів і закінчення інфузійної терапії, що спричинило різкий спад гемодинаміки і розвиток геморагічного шоку на тлі хоріоамніоніту, яке поглибило тяжкість критичного стану. 
5. Кінцевий висновок про особливості перебігу хвороби та обставини смерті можна буде зробити після отримання результатів гістологічного дослідження.
Згідно листа Департаменту охорони здоров`я ВО КМР (КМДА) № 061-061/ОП/К-8301/1-3017/03.02 від 09.08.2023 Департаментом охорони здоров`я міста Києва 17.07.2023 було проведено розбір випадку материнської смертності ОСОБА_12 , який стався ІНФОРМАЦІЯ_8. За результатами розбору та проведеного внутрішнього розслідування в умовах КНП «КМЦРПМ» вжито заходів дисциплінарного впливу до медичних працівників, причетних до надання медичної допомоги ОСОБА_12 , а саме, відповідно до наказу КНП «КМЦРПМ» від 17.07.2023 № 120 «Про результати службового розслідування»: лікарю акушер-гінекологу ОСОБА_8 за допущені недоліки в організації спостереження за породіллею та недооцінку можливих ускладнень оголошено догану та відсторонено від роботи в акушерському відділенні; акушерці ОСОБА_18 за допущені недоліки в організації спостереження за породіллею оголошено догану та відсторонено від роботи в акушерському відділенні (т. 1 а.с. 205).
Як вбачається із протоколу засідання комісії з летальності КНП «КМЦРПМ» № 9 від 17.08.2023 випадок слід вважати материнською смертю.
За інформацією КНП «Київський міський інформаційно-аналітичний центр медичної статистики» № 3 від 29.01.2026 операції кесарів розтин при антенатальній загибелі плоду з 2022 року в Україні не проводиться».
Відповідно до висновку експерта Київського міського бюро судово-медичної експертизи Державної спеціалізованої установи МОЗ України № 031-144-2023 від 22.07.2025 дані патологоанатомічного дослідження трупа («Протокол патологоанатомічного дослідження» № 206 від ІНФОРМАЦІЯ_8 о 11:30 год. із КНП «Київська міська клінічна лікарня № 8») - вивчення гістологічних препаратів шматочків внутрішніх органів із трупа (проведеного в межах цієї експертизи) свідчать про те, що смерть ОСОБА_12 настала внаслідок розриву шийки та тіла матки розвитком масивної кровотечі, геморагічного шоку та ДВЗ-синдрому, на що вказують:
- макроскопічно - наявність наскрізного лінійного розриву (довжиною 6 см, куди вільно проникають 4 пальця прозектора) лівої бічної поверхні шийки матки з переходом на бічну стінку її тіла та масивними крововиливами в стінці матки, шорсткими, рваними з ерозованими судинами краями, просякнення кров`ю параметральної жирової клітковини, крововилив в черевну порожнину (у вигляді згортків крові до 800 грам, розташованих у верхній її частині та рідкої незміненої крові до 700 мл у нижній частині і порожнині малого тазу), плями Мінакова (крововиливи під ендокардом, переважно з боку лівого шлуночка та міжшлуночкової перетинки), дрібно-крапкові крововиливи на поверхні вісцеральної плеври, вкрай блідо-сірий (з крововиливами в товщі) кірковий шар та синюшний мозковий шар нирок;
- мікроскопічно вогнищеві крововиливи в зоні дефектів міометрію з вогнищевою періфокальною лейкоцитарною реакцією, виражене недокрів`я судин внутрішніх органів, некротичний нефроз, цетролобулярні некрози гепатоцитів, гіпоксична дистрофія міокарду.
Зазначені реактивні зміни гістологічної картини в зоні дефектів міометрію відповідають давності утворення 3-6 години до моменту настання смерті, що свідчить про виникнення розриву шийки та тіла матки в потужному періоді пологів чи періоді вигнання.
В умовах КНП «Київський міський центр репродуктивної та перинатальної медицини» мали місце дефекти у наданні медичної допомоги ОСОБА_12 :
під час пологів за антенатальної загибелі плода не було виконано плодоруйнівної операції, враховуючи те, що у неї мали місце швидкі пологи (тривалість І та ІІ періодів пологів 3 год. 15 хв.), які самі по собі підвищують ризик травматизації пологових шляхів породіллі - дія, яка показана, але не виконана;
відсутнє спостереження за станом по породіллі в період з моменту народження мертвої дитини 13.07.2023 о 23:45 год. до 04:35 14.07.2003 коли породілля була вже в агональному стані (згідно стандартів надання медичної допомоги - спостереження за станом породіллі проводять після пологів кожні 30 хв., протягом наступних 4-х годин - кожну годину) - дія яка показана, але не виконана невірно.
Таким чином, між дефектами в наданні медичної допомоги ОСОБА_12 в умовах КНП «Київський міський центр репродуктивної та перинатальної медицини» та настанням її смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Відповідальність за тактику ведення пологів, виявлення ускладнень та надання медичної допомоги під час пологів несе лікар акушер-гінеколог, який приймає пологи та завідувач відділення, відповідальність за спостереження стосовно стану породіллі - акушерка, яка приймає безпосередньо участь в пологах.
Вказані дефекти в наданні медичної допомоги ОСОБА_12 , які призвели до настання її смерті які можливо оцінити за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно з п. п. 1.3 та 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, погоджених з МВС України. Генеральною прокуратурою України, ВСУ, СБУ». 
Враховуючи давність виникнення ушкоджень, за умови своєчасного діагностування у ОСОБА_12 розриву шийки та тіла матки з розвитком масивної кровотечі і геморагічного шоку та проведення відповідної хірургічної (ушивання розриву, ушивання і коагуляції ушкоджених судин) та адекватної інфузійно-трансфузійної терапії в ургентному порядку, смерть її апріорі була попереджуваною.
Згідно даних наданої медичної документації та патологоанатомічного дослідження трупа у ОСОБА_12 будь-яких хронічних захворювань, які могли призвести до настання її смерті не виявлено.
Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_29 показав, що обіймає посаду завідувача відділу комісійних судово-медичних експертиз Державної спеціалізованої установи «Київське міське бюро судово-медичної експертизи» і був доповідачем комісійної судово-медичної експертизи, проведеної на підставі постанови слідчого від 20.11.2023 за наданою медичною документацією та гістологічним архівом трупів матері й дитини. До складу комісії з чотирьох експертів входили голова комісії ОСОБА_30 , експерт-гістолог ОСОБА_31 та ОСОБА_32 . Для з`ясування питань акушерства і гінекології в частині вивчення медичної документації залучався позаштатний спеціаліст бюро - доктор медичних наук, який не є судово-медичним експертом і висновок не підписує. Експерт зазначив, що причиною смерті породіллі ОСОБА_12 став розрив шийки та тіла матки з розвитком масивної кровотечі, геморагічного шоку і ДВЗ-синдрому, що підтверджується як макроскопічним дослідженням трупа, так і мікроскопічним (гістологічним) дослідженням, тоді як діагноз тромбоемболії легеневої артерії жодними об`єктивними даними не підтвердився. За висновком комісії при наданні медичної допомоги допущено дефекти: за наявності мертвого плода (приблизно дві доби) та швидких пологів, тривалість першого і другого періодів яких склала 3 години 15 хвилин і які самі по собі підвищують ризик травматизації пологових шляхів, не виконано плодоруйнівної операції; крім того, було відсутнє спостереження за станом породіллі з моменту народження мертвонародженого плода о 23:45 13.07.2023 до 04:35 ІНФОРМАЦІЯ_8, коли вона вже перебувала в агональному стані, внаслідок чого настала смерть. Експерт пояснив, що розрив матки розміром близько 6 см виник у потужному періоді (періоді вигнання), його давність за гістологічною картиною становить 3-6 годин до настання смерті, а внутрішня кровотеча об`ємом близько 1,5 літра обов`язково супроводжується клінічною симптоматикою - зниженням артеріального тиску, тахікардією, блідістю шкірних покривів, холодним потом; за умови належного спостереження за породіллею (кожні півгодини протягом перших трьох годин) лікар мав би виявити ці ознаки, а за своєчасного виявлення та ушивання розриву смерті можна було б запобігти. Наявні в медичній документації записи про задовільний стан породіллі експерт оцінив як недостовірні, оскільки вони не відповідають клінічній картині розриву та масивної кровотечі, а виявлені під час дослідження плями Мінакова є ознакою масивної крововтрати. Відповідальність за тактику ведення пологів, виявлення ускладнень і надання медичної допомоги несе лікар акушер-гінеколог, який приймає пологи.
Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_31 показав, що є завідувачем відділення судово-медичної гістології Державної спеціалізованої установи «Київське міське бюро судово-медичної експертизи» і в межах комісійної експертизи проводив гістологічне дослідження наданих йому матеріалів. За результатами дослідження тканин матері виявлено крововиливи в зоні дефектів міометрія з перифокальною лейкоцитарною інфільтрацією, недокрів`я внутрішніх органів, некротичний нефроз, центролобулярні некрози гепатоцитів, набряк головного мозку та набряк легень; при дослідженні плода і плаценти - ателектаз (нерозправлення) легень, аутолітичні зміни, ознаки незрілості внутрішніх органів, набряк головного мозку, дифузний субарахноїдальний крововилив та інволютивні зміни плаценти з масивними крововиливами в міжворсинчастий простір. Експерт пояснив, що реактивні зміни гістологічної картини в зоні дефектів міометрія, лейкоцитарна реакція навколо крововиливу, відповідають давності ушкодження від 3 до 6 годин до настання смерті, що є усталеним діапазоном, у межах якого точно диференціювати конкретний час неможливо. Водночас зазначив, що встановлення причини виникнення розриву матки не належить до завдань гістологічного дослідження - гістолог описує морфологію ушкодження та реактивні зміни на нього, але не причину його виникнення; запальних змін міометрія (міометриту) та ознак ускладнень перенесеної коронавірусної хвороби в досліджених тканинах не виявлено.
Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_33 показав, що є лікарем - судово-медичним експертом відділу комісійних експертиз Київського міського бюро судово-медичної експертизи і брав участь у проведенні комісійної експертизи як член комісії, доповідачем якої був ОСОБА_29 . Експерт повністю підтримав висновки комісії, окремої думки не мав, інакше вона була б відображена у підсумках. Підставою висновку про необхідність плодоруйнівної операції він назвав наявність мертвого плода та швидких пологів, за яких настав розрив шийки і тіла матки. За виконання такої операції розриву не сталося б. 
Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_30 показав, що на час проведення експертизи був головою експертної комісії, доповідачем якої був ОСОБА_29 , а висновки зроблені комісією та підписані всіма експертами без зауважень і окремих думок. Підтвердив, що причиною смерті породіллі став розрив шийки та тіла матки з розвитком масивної кровотечі, геморагічного шоку і ДВЗ-синдрому, що ґрунтується на макроскопічних та мікроскопічних даних дослідження. Експерт пояснив, що при патологоанатомічному дослідженні встановлено наскрізний розрив матки і шийки матки з внутрішньою кровотечею об`ємом близько 1,5 літра, тоді як у медичній карті зафіксовано крововтрату 300 мл (до 500 мл), а тому загальна крововтрата становила близько 1800 мл; записи медичної документації відповідають нормальному фізіологічному перебігу без ускладнень, що не узгоджується з фактичним станом, оскільки при такій крововтраті артеріальний тиск 120/80 неможливий, а протишокової терапії з відновленням об`єму циркулюючої крові не зафіксовано. Наскрізний розрив супроводжується внутрішньою кровотечею, яка розвивається відразу після його утворення з огляду на рясне кровопостачання матки та проявляється блідістю шкірних покривів, зниженням артеріального тиску і прискореним пульсом, проте ці ознаки в медичній документації не відображені, а моніторинг стану матері впродовж тривалого часу не проводився. Висновок про неправильну тактику ведення пологів і необхідність плодоруйнівної операції експерт обґрунтував тим, що при фізіологічних пологах розриву тіла та шийки матки не буває. Зазначив, що під час проведення експертиз залучався консультант - лікар акушер-гінеколог, який не є судово-медичними експертом і висновку не підписує.
Оцінивши вищевказані докази у їх сукупності, суд вважає, що вони в цілому узгоджуються між собою, відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також доводять її винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
При цьому, висновки засідання комісії з летальності КНП «Київський міський центр репродуктивної та перинатальної медицини» № 9 від 17.08.2023 щодо причини смерті породіллі ОСОБА_12 суперечать встановленим дійсним обставинам справи, тому судом до уваги не беруться.
Також, суд критично оцінює висновки спеціаліста ОСОБА_34 , який вказав, що смерть породіллі ОСОБА_12 слід кваліфікувати, як нещасний випадок, та спеціаліста ОСОБА_35 , щодо дій медичного персоналу під час пологів ОСОБА_12 , оскільки вони не є кваліфікованими судово-медичними експертами тому їх висновки щодо причини смерті та причинно-наслідкового зв`язку не мають доказового значення для вирішення питань, що підлягають з`ясуванню у межах цього кримінального провадження. 
Суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються зібраними по справі доказами у їх сукупності доводи захисту про неповноту висновку судово-медичної експертизи, оскільки порушення вимого закону під час її проведення судом не встановлено.
Посилання захисту на те, що під час складення висновку не було залучено експерта, який є лікарем у галузі гінекології та акушерства суперечать вимогам закону, оскільки до проведення судово-медичних експертиз мають права залучатись лише фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності, в даному випадку за фахом «Судово-медична експертиза». 
При цьому суд вважає, що залучення експертами при складенні висновку фахівця у галузі акушерства та гінекології який не є судовим експертом для проведення необхідних досліджень з метою вирішення питань, поставлених перед експертизою відповідає вимогам п. 2.10 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, а також узгоджуються із постановою слідчого про призначення комісійної судово-медичної експертизи від 20.11.2023 в якій надано дозвіл на залучення інших спеціалістові у галузі медицини. 
Крім того суд відхиляє доводи захисту про участь на стадії досудового розслідування та судового розгляду кримінальної справи неповноважного прокурора, оскільки це спростовуються постановою керівника Київської міської прокуратури від 20.07.2023 року про призначення групи прокурорів, до складу якої входить прокурор ОСОБА_3 .
Окрім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_8 є повнолітньою особою, тому до процесуальних дій у кримінальному поводженні де вона мала статус спочатку підозрюваної, а потім обвинуваченої залучення ювенального прокурора чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Посилання адвоката ОСОБА_9 у судових дебатах на те, що судово-медичні експерти ОСОБА_31 та ОСОБА_36 під час їх допиту в режимі відеоконференції за допомогою системи ВКЗ виходили з одного облікового запису, що, на думку захисника, ставить під сумнів їх особистість є безпідставними, оскільки анкетні данні цих експертів перед допитом встановлювались судом, після чого у суду чи присутніх учасників процесу, в тому числі й адвоката ОСОБА_9 , сумнівів щодо їх відповідності не виникли.
Решта доводів захисту та обвинуваченої не спростовують встановлених у справі фактичних обставин та зроблених на підставі них висновків.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року). 
Таким чином будь яких істотних порушень КПК України під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченої та поставили б під сумнів зібрані по справі докази чи правдивість закріпленої інформації судом не вбачаються. Незначні розбіжності у показах свідків щодо часу та дат події в цілому не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченої й виникли, на думку суду, внаслідок тривалого часу, що минув.
Разом з тим, суд не погоджується й відповідно виключає з обвинувачення посилання на порушення ОСОБА_8 вимог наказу МОЗ України «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги «Позаматкова вагітність» № 676 від 31.12.2004, оскільки як встановлено у судовому засіданні діагноз позаматкова вагітність ОСОБА_12 не встановлювався.
Крім того, суд ґрунтуючись на внутрішній оцінці досліджених доказів у їх сукупності, критично оцінює пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення в частині неприйняття рішення про проведення плодоруйнівної операції та, відповідно, її невиконання, виходячи з наступного.
Суд враховує, що встановлення діагнозу та вибір конкретного способу і методу лікування залежать від багатьох чинників, зокрема індивідуальних особливостей організму хворого, досягнень медичної науки і досвіду лікувальної діяльності, а тому не можуть бути заздалегідь і повністю регламентовані нормативними актами у сфері охорони здоров`я, що повністю узгоджується з правовими висновками, що містяться у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09.02.2023 у справі № 761/15054/18.
Водночас окремого клінічного протоколу МОЗ України, який би регламентував проведення плодоруйнівної операції, станом на 13.07.2023 не існувало.
З аналізу нормативної бази МОЗ України, чинної станом на 13.07.2023, убачається, що плодоруйнівна операція розглядалися як один із методів оперативного розродження, а не як самостійний предмет окремого клінічного протоколу.
При оцінці тактики розродження станом 13.07.2023 передусім слід було керуватися:
Наказом МОЗ №170 від 26.01.2022 «Фізіологічні пологи»; 
Наказом МОЗ № 205 від 24.03.2014 «Акушерські кровотечі/Геморагічний шок в акушерстві»; 
Наказом МОЗ №782 від 29.12.2005 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги», що був чинним до 01.09.2023.
Жоден нормативний акт МОЗ, чинний станом на 13.07.2023, не визначав швидкі пологи та антенатальну загибель плода самостійними показаннями до плодоруйнівної операції.
Отже, проведення плодоруйнівної операції станом на 13.07.2023 не було врегульована окремим уніфікованим клінічним протоколом МОЗ України. Її допустимість мала оцінюватися в межах загальних правил оперативного акушерства, протоколів ведення пологів, кесаревого розтину, акушерських кровотеч і геморагічного шоку, а також відповідно до акушерської науки щодо показань, умов і протипоказань до такого втручання.
Проте, як у висновку судово-медичної експертизи № 031-144-2023 від 22.07.2025, так і під час допиту у суді судові експерти не навели належного обґрунтування чому саме вони дійшли висновку про те, що під час пологів ОСОБА_12 плодоруйнівна операція була саме тією дією, яка була показана у конкретно цій клінічній ситуації, але не була проведена.
При оцінці висновку експертів у цій частині, суд враховує, що висновок експерта є одним із доказів у кримінальному провадженні та відповідно до ст. 94 КПК України не має наперед встановленої сили. Якщо висновок експерта не містить належного мотивування або суперечить іншим доказам чи чинним нормативним актам, суд оцінює його в сукупності з іншими доказами.
З огляду на те, що за змістом ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь обвинуваченої, суд дійшов висновку про виключення з обвинувачення посилання на непроведення ОСОБА_8 плодоруйнівної операції під час пологів ОСОБА_12 .
Крім того, за правовим висновком колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду висловленої у постанові від 09.02.2023 у справі № 761/15054/18, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 140 КК характеризується:
1) діянням (дією чи бездіяльністю) - невиконанням чи неналежним виконанням медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення; 
2) наслідками у виді тяжких наслідків для хворого (ч. 1); 
3) причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідками.
Невиконання професійних обов`язків означає, що медичний або фармацевтичний працівник не вчиняє ті дії, які він в силу виконуваної роботи зобов`язаний був учинити. Неналежне виконання професійних обов`язків має місце у разі, коли медичний або фармацевтичний працівник виконує свої обов`язки не у повному обсязі, недбало, поверхово, не так, як цього вимагають інтереси його професійної діяльності.
Оскільки диспозиція ч. 1 ст. 140 КК України має бланкетний характер, у кожному конкретному випадку має встановлюватися, які саме професійні обов`язки покладались на винну особу і які з цих обов`язків не виконані взагалі або виконані неналежним чином, вимоги яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо) порушено винним. 
Така практика Верховного Суду є сталою на, що вказують аналогічні правові висновки у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 369/3248/17 та постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.01.2025 у справі № 466/10640/16-к.
Відповідно до змісту ст.ст. 6, 58, 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року № 2801-XII кожен має право на своєчасну та якісну медичну допомогу, а медичний працівник зобов`язаний забезпечити її надання відповідно до професійних стандартів, своєчасно надавати кваліфіковану медичну допомогу, здійснювати запобігання, виявлення та лікування захворювань, діяти відповідно до вимог професійної етики та виконувати покладені на нього професійні обов`язки.
Згідно з п. 3 розділу «Професіонали в галузі лікувальної справи» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 78 «Охорона здоров`я»), затвердженого наказом МОЗ України від 29 березня 2002 року № 117, лікар-акушер-гінеколог зобов`язаний здійснювати рододопомогу, забезпечувати раннє виявлення ускладнень вагітності та пологів, здійснювати лікування і нагляд за породіллями, надавати швидку та невідкладну медичну допомогу, володіти сучасними методами діагностики, лікування й ургентних акушерських втручань, а також вести медичну документацію.
Згідно із п.п. 1.4. Посадової інструкції лікаря акушера-гінеколога акушерського відділення з приймальним блоком та індивідуальними пологовими залами ОСОБА_8 , затвердженої директором КНП «КМЦРПМ» ОСОБА_13 від 26.01.2021 на посаду лікаря акушера-гінеколога призначається спеціаліст з вищою медичною освітою, який пройшов первинну спеціалізацію і має сертифікат лікаря-спеціаліста за спеціальністю «Акушерство і гінекологія».
Так, п.п. 2.1., 2.2, 2.3., 2.12., 2.14.Посадової інструкції лікаря акушера-гінеколога акушерського відділення з приймальним блоком та індивідуальними пологовими залами, затвердженої директором КНП «КМЦРПМ» від 26.01.2021 лікар акушера-гінеколог зобов`язана надавати кваліфіковану планову та невідкладну стаціонарну акушерсько-гінекологічну допомогу; відповідно до кваліфікаційної категорії, дотримуватись правил медичної етики та деонтології, організовувати роботу середнього медичного персоналу, контролювати виконання лікарських призначень та маніпуляцій; своєчасно інформувати завідуючого відділення про стан пацієнтів заслуговуючих на особливу увагу; при виконанні обов`язків відповідального чергового, несе повну відповідальність за організацію і надання медичної допомоги хворим і здійснення адміністративних заходів; несе безпосередню відповідальність за неналежне виконання покладених на неї завдань та функцій, а також використання наданих прав.
За встановлених обставин, суд вважає доведеним обвинувачення в частині того, що ОСОБА_8 обіймаючи посаду лікаря акушера-гінеколога, маючи усі наявні умови та можливості для діагностики та проведення необхідних аналізу стану пацієнтки ОСОБА_12 , володіючи достатнім кваліфікаційним рівнем, ІНФОРМАЦІЯ_8 недостатньо відобразивши дані про кратність спостереження в пізньому післяпологовому періоді, не оцінивши наявні фактори ризику пологової травми, порушуючи вище зазначені норми чинного законодавства та посадової інструкції неналежно виконала свої професійні обов`язки через недбале до них ставлення, що потягнуло за собою суттєві дефекти у наданні медичної допомоги та спричинило тяжкі наслідки у виді смерті породіллі.
При цьому обвинувачена ОСОБА_8 відповідаючи на питання суду під час допиту повідомила, що діагностування такого розриву шийки та тіла матки - так можливо, що дає суду підстави для висновку про те, що фаховий рівень обвинуваченої, її професійні знання та досвід надавали їй можливість попередити смерть пацієнтки. 
Тобто суд враховує, що сама обвинувачена не заперечила принципову можливість діагностики пологової травми за наявності відповідних клінічних проявів. Разом із тим, оцінюючи всю сукупність доказів, суд дійшов висновку, що саме неналежне післяпологове спостереження, недооцінка факторів ризику та несвоєчасне виявлення внутрішньої кровотечі перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої.
З огляду на встановлені під судового розгляду обставини справи, суд відхиляє твердження обвинуваченої щодо заборони протоколами МОЗ проводити породіллі ОСОБА_12 медичні маніпуляції для виявлення ушкодження, оскільки це суперечить покладеним на неї указаними вище нормативними документами лікарським обов`язкам, а вчасне діагностування та надання медичної допомоги за встановлених обставин попередило б летальний наслідок.
Також суд відхиляє доводи обвинуваченої про те, що тяжкі наслідки в цілому настали внаслідок запізнілого звернення ОСОБА_12 за медичною допомогою, отримання травми під час пологів, а виникнення розриву пов`язано з перенесенням Ковіду чи його розвиток відбувався поступово в пізньому післяопераційному періоді, оскільки ці доводи є голослівними, спростовуються висновком судово-медичної експертизи, показаннями експертів, які під час їх допиту у суді надали однозначні показання про неможливість такого розвитку подій, а також з урахуванням інших доказів по справі у їх сукупності. 
При цьому, судом також приймає до уваги наданні судовими експертами під час допиту у судовому засіданні показання, про те, що зафіксовані у медичній документації показники стану здоров`я ОСОБА_12 після пологів не могли відповідають клінічній картині її стану, а вчасне діагностування та надання медичної допомоги породіллі попередило б її смерть. 
З огляду на викладене суд критично ставиться до показів обвинуваченої ОСОБА_8 та вважає їх такими, що спрямовані на ухилення від відповідальності.
За таких обставин дії ОСОБА_8 , які виразились у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого, кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 140 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченій у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_8 згідно ст.ст. 66 та 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при обранні обвинуваченій ОСОБА_8 міри покарання судом враховується її відношення до вчиненого, те, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також матеріали, що її характеризують, та те що обвинувачена за місцем роботи характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні малолітніх дітей.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість наслідків вчиненого та їх незворотність, особи винної, її перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства. 
Підстав для застосування до обвинуваченої ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає. 
При розв`язанні цивільних позовів ОСОБА_4 , який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступних положень закону.
За змістом ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.
Частиною 2 ст. 1168 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. 
Враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що малолітнім дітям загиблої ОСОБА_12 завдано моральну шкоду внаслідок винних дій обвинуваченої, а тому з урахуванням характеру й обсягу фізичних та моральних страждань, психоемоційної травми, завданою незворотною втратою, часу та зусиллях направлених для відновлення порушеного стану, тяжкості вимушених змін у їх життєвих стосунках, ставлення обвинуваченої, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про те, що компенсація моральної шкоди, повинна бути визначена в грошовій формі у заявленому в позовах розмірі, а саме по 7 500 000 грн. 00 коп. на кожну дитину.
Вирішуючи клопотання сторони обвинувачення про продовження ОСОБА_8 запобіжних заходів після ухвалення судом вироку, суд враховує, що у судовому засіданні прокурором не доведено існування передумов, передбачених ст. 194 КПК України для продовження дії до обвинуваченої, з урахуванням її належної процесуальної поведінки під час судового розгляду, характеризуючих її особу матеріалів, віку, стану здоров`я, міцності соціальних зав`язків, запобіжних заходів, а тому не знаходить підстав для його задоволення.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК, 
Доказів понесення у кримінальному провадженні процесуальних витрат стороною обвинувачення не надано.
Керуючись ст.ст. 124, 370, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в:
ОСОБА_8  визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Цивільні позови ОСОБА_4 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь малолітньої ОСОБА_14 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 ) 7 500 000 грн. 00 коп. компенсації моральної шкоди.
Цивільні позови ОСОБА_4 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь малолітнього ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ) 7 500 000 грн. 00 коп. компенсації моральної шкоди.
Арешт на майно, що перебуває у власності ОСОБА_8 , накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва № 756/20100/25 від 12.12.2025, залишити чинним до виконання цього вироку суду в частині вирішення цивільних позовів. 
Речові докази по справі визнані постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 01.11.2025 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Строк відбування ОСОБА_8 покарання обчислювати з моменту фактичного затримання на виконання вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченою з моменту вручення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя