ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року | м. Львів | Справа № 380/4783/25 пров. № А/857/47572/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Курильця А.Р.,
суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року у справі № 380/4783/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

суддя в 1-й інстанції Кузан Р.І.,
час ухвалення рішення 10.10.2025 року,
місце ухвалення рішення м.Львів,
дата складання повного тексту рішення 10.10.2024 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дії та бездіяльності протиправними. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком. Позивач не погоджується з проведеним розрахунком розміру пенсійних виплат. Зазначає, що при обрахунку індивідуального коефіцієнта заробітної плати відповідачем включено для обчислення розміру пенсії позивача періоди з 01.07.2000 по 31.12.2003, хоча сплата страхових внесків за ці періоди відсутня. Внаслідок таких дій, на думку позивача, заробіток для обчислення пенсії зменшився та відповідно зменшився розмір пенсійних виплат. 
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 99 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок пенсій, призначених за раніше діючим законодавством, провадиться із середньомісячного заробітку за останніх 24 або будь-які 60 місяців перед призначенням пенсії, або перед введенням в дію цього Закону, або з заробітку, з якого було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, із застосуванням статей 64 - 67 цього Закону.
Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, з огляду на наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV(далі - Закон № 1058-IV).
Згідно з ч. 2 ст. 43 Закону № 1058-IV для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера – заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Відповідно до ст. 99 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок пенсій, призначених за раніше діючим законодавством, провадиться із середньомісячного заробітку за останніх 24 або будь-які 60 місяців перед призначенням пенсії, або перед введенням в дію цього Закону, або з заробітку, з якого було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, із застосуванням статей 64 - 67 цього Закону.
За документами пенсійної справи страховий стаж позивача становить 24 роки 04 місяці 01 день, в тому числі 15 років 01 місяць 03 дні - стаж на підземних роботах за списком № 1 до якого зараховано 02 місяці 09 днів - навчання за спеціальністю та 04 роки 09 місяців 21 день - період перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання, що дає право обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». До страхового стажу позивача зараховано період з 01.07.2000 по 31.12.2003. Вказана обставина не заперечується позивачем.
Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №325-31216/П-52/8-1300/25 від 06.01.2025 суд встановив, що для обчислення пенсії відповідачем враховано заробітну плату позивача за період з 01.07.2000 по 30.09.2018 за даними, що міститься в системі персоніфікованого обліку. Водночас, у зв`язку з відсутністю доходу період страхового стажу з липня 2000 року по листопад 2002 року (29 місяців) виключений з розрахунку пенсії позивачу.
Тобто, заробітна плата з липня 2000 року по листопад 2002 року, що становить 10% загальної тривалості страхового стажу позивача (292 місяці х 10%), не враховувалась пенсійним органом при розрахунку розміру пенсії. Доказів на спростування такого висновку позивачем суду не подано.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. 
Закон № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом. 
Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». 
Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 1058-IV виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат. 
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. 
Частиною перошою статті 27 Закону № 1058-IV встановлено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: 
П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. 
Відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. 
При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. 
Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону. 
Згідно зі статтею 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців. 
Колегія суддів зазначає, що відповідно до документів щодо розміру пенсії Позивача його заробіток з 01.07.2000 по 31.12.2003 заробіток дорівнював 0. 
Відповідно до положень частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою, до якої враховується коефіцієнт заробітної плати. 
Показник індивідуального коефіцієнта заробітку прямо впливає на розмір пенсії.
Разом з тим індивідуальний коефіцієнт заробітної плати обчислюється шляхом ділення суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески на суму середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески. 
З вищенаведеного слідує, що індивідуальний коефіцієнт заробітної плати обчислюється лише враховуючи ті періоди, за які особа отримувала заробітну плату та сплачувала страхові внески. 
Таким чином, при обчисленні пенсії позивача пенсійним органом було зараховано до страхового стажу з них період з 01.07.2000 по 31.12.2003, за який не було сплачено страхові внески та який взагалі не мав враховуватись для обчислення індивідуального коефіцієнта страхового стажу. 
Відповідно до положень статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. 
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, а також період одержання допомоги по безробіттю. 
До 01.01.2004 року порядок підтвердження стажу роботи визначався статтею 62 зазначеного Закону. При цьому до 1 січня 2004 року трудовий стаж обчислювався лише за періодами фактичної роботи, що підтверджувалися записами у трудовій книжці, і страхові внески при цьому до уваги не бралися взагалі. Тобто, до цієї дати стаж вимірювався не сплатою внесків, а самим фактом виконання трудової діяльності. 
Починаючи з 1 січня 2004 року, після набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», запроваджено новий підхід — страховий стаж, який безпосередньо пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Отже, періоди роботи до 01.01.2004 року, підтверджені записами у трудовій книжці, автоматично зараховуються до страхового стажу, незалежно від сплати страхових внесків. 
Таким чином, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, який був обчислений відповідачем на підставі періоду з 01.07.2000 по 31.12.2003, за який позивач не отримував заробітну плату, є хибним. 
На підставі вищенаведеного, відповідач має перерахувати позивачу пенсію з урахуванням страхового стажу з 01.07.2000 по 31.12.2003, не включаючи при цьому заробітну плату за період з 01.07.2000 по 31.12.2003, за який не були сплачені страхові внески.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року у справі № 380/4783/25 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу з 01.07.2000 по 31.12.2003, не включаючи при цьому заробітну плату за період з 01.07.2000 по 31.12.2003, починаючи з 16.12.2024. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням страхового стажу з 01.07.2000 по 31.12.2003, не включаючи при цьому заробітну плату за період з 01.07.2000 по 31.12.2003, починаючи з 16.12.2024. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 3028 гривень понесених ним судових витрат за сплату судового збору.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя | | А. Р. Курилець
судді | | С. М. Кузьмич
| | О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 27 липня 2026 року.