РІШЕННЯ
іменем України
03 вересня 2026 року | Справа №451/1325/26
| Провадження № 2/451/791/26

Радехівський районний суд Львівської області
у складі головуючого судді Магонь О. З.
секретаря судового засідання Федорук І. Б.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Радехові цивільну справу №451/1325/26 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
установив:
Стислий виклад позиції учасників процесу
10 липня 2026 року адвокат Мулявка Олег Васильович в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 26 липня 2025 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрованийРадехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено актовий запис №49. Від шлюбу подружжя дітей не мають. Спочатку сімейне життя між сторонами складалось добре, проте протягом остатніх років шлюбні відносини між ними суттєво погіршились і на цей час вони проживають окремо одне від одного. Між сторонами відносини не складаються через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, їх цінності, обов`язки з ведення спільного господарства тощо. На побутовому рівні між ними виникають конфлікти, наявність яких породжує непорозуміння в сім`ї. Також, на сформовану та безальтернативну позицію, як сформувала позивач, вона з відповідачем є людьми з різними поглядами на життя, а відносини, які склалися між ними не складають поняття сім`ї, проте на добровільне розірвання шлюбу не погоджується. Намагання позивача зберегти сім`ю ні до чого не привели і не дали позитивного результату, оскільки відповідач на контакт не іде (а.с.1-5).
Із цих підстав, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею таОСОБА_2 , який зареєстрований 26 липня 2025 року Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №49.
Відповідач ОСОБА_2 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі
Суддя своєю ухвалою від 14 липня 2026 року прийняла до розгляду позовну заяву та відкрила провадження у справі, ухвалила здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначила судове засідання (а.с.1-2).
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Мулявка О. В. подав суду клопотання, у якій просив розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача, прийнявши рішення про задоволення вимог (а. с. 26-27).
Відповідно до частини третьої статті 211 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася сторона позивача.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином (а.с.25).
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Таким чином, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Установлені судом фактичні обставини справи 
26 липня 2025 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб, про що 26 липня 2025 року складено відповіднийактовий запис №49, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 від 26 липня 2025 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « ОСОБА_3 », дружини - « ОСОБА_4 » (а.с.9). 
Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, що свідчить про остаточний розпад сім`ї.
Зміст спірних правовідносин
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем.
Позиція суду
Згідно зі статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.
Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду
Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
На підставі статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України.
Із огляду на частину другу статті 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.
Позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не бажає зберігати шлюб з відповідачем.
Отже, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.
Суд уважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до частини другої статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно із абзацом другим частини третьої статті 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 141, 211, 247, 258 - 259, 263 - 265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 51 Конституції України, ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд
ухвалив:
задовольнити позов ОСОБА_1 .
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2  та ОСОБА_1 , який зареєстрований 26 липня 2025 року Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №49.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1331 (однієї тисячі триста тридцять однієї) гривні 20 (двадцяти) копійок.
Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасники процесу
Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ). 
Представник позивача  ОСОБА_5 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ).
Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ). 

Головуючий суддя | Магонь О. З.

Рішення суду виготовлено у нарадчій кімнаті 03.09.2026.