Копія:

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" червня 2026 р. Справа № 608/2683/25
Номер провадження2/608/243/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Запорожець Л. М. 
за участю секретаря судового засідання   Южди Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чортків цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про позбавлення батьківських прав, 
В С Т А Н О В И В :
Позивачка  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на обставини та факти, що нею викладені та відповідні докази. Просила позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно дочки – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягувати з  ОСОБА_3 , на її користь, аліменти на утримання дочки -  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усього його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 12 листопада 2025 року і до досягнення дитиною повноліття і судові витрати. 
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Хворостовський В.О. в судове засідання не з`явились. Від представника заявника адвоката поступила письмова заява про розгляд справи без їх участі. Позовну заяву підтримують, просять задоволити, щодо винесення заочного рішення не заперечують. 
Відповідач  ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки в суд не повідомив, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи судом шляхом направлення судових повісток про виклик до суду та розміщення оголошення на веб порталі Судова влада України.
Представник третьої особи: орган опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, раніше подав заяву про розгляд справи без представника. Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, підтримує.
Враховуючи подані заяви, дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних мотивів.
За положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 цього Кодексу).
За положеннями ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Сторони є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.06.2022 року. Запис про батька дитини був здійснений за заявою відповідача, оскільки сторони до народження дитини спільно проживали в незареєстрованому шлюбі.
В даний час ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 та від вказаного у позивачки з ОСОБА_4 є спільні діти: син ОСОБА_5 – ІНФОРМАЦІЯ_4 та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідач ОСОБА_3 , починаючи з 2023 року з дочкою не спілкується, участі у її вихованні та утриманні не бере. Будь-якого зв`язку із дочкою не підтримує. Тривалий час проживає в Канаді, зазначені позивачкою факти ухилення від виконання ним батьківських обов`язків щодо дочки визнає, про що подав відповідну заяву, посвідчену нотаріусом міста Едмонтом, Альберта, Канада та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_2 .
Свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є підставою для позбавлення його батьківських прав. 
Відповідач ОСОБА_3 не забезпечує дочці доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для розвитку та отримання освіти. 
Відповідач ОСОБА_3 у своїй заяві, адресованій відповідним уповноваженим органам стверджує, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав та не заперечує той факт, що віна тривалий час дочкою не цікавиться, не турбується про стан фізичного здоров`я, духовного, інтелектуального та культурного розвитку, нехтує своїми батьківськими обов`язками та свідомо ухиляється від їх виховання, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною. 
Згідно пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України).
Відповідно до частини 3 статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно частини 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК України).
Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно частини 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. 1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. 
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8).
Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
У відповідності з ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку матері принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 
У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дітей та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).
Судом встановлено, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина, не турбується про нього, не виявляє ніякого інтересу до підготовки його до самостійного життя, що є свідомим умисним ухиленням нею від виконання своїх материнських обов`язків. 
Крім того, відповідач ОСОБА_3 подала письмову заяву про повне визнання позову.
В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. 
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовну заяву слід задоволити, зважаючи також на те, що відповідач визнає позовні вимоги, не заперечує, що він байдуже ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, що він не приділяє уваги вихованню дочки, не забезпечує належних умов її проживання, не цікавиться її життям. 
Ним не надано суду жодних доказів наявності перешкод у здійсненні батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітньої дочки.
Суд вважає доведеним той факт, що відповідач ОСОБА_3 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по вихованню дочки. Він свідомо умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. 
Відповідач ОСОБА_3 свідомо обрав такі життєві умови, за якими його участь у вихованні дочки є нульовою, що в свою чергу свідчить про його свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків, в розумінні статті 164 СК України.
При цьому, суд бере також до уваги, як доказ, висновок Органу опіки та піклування, який затверджений рішенням виконавчого комітету Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області № 11 від 21.04.2026 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його дитини, та суд, приймаючи рішення діє виключно в якнайкращих інтересах дитини, як про це в своїх рішеннях неодноразово вказує ЄСПЛ.
Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., суд має приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. 
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВСУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
При позбавленні відповідача батьківських прав щодо дитини, обов`язок сплачувати аліменти за нею зберігається. 
Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч.2 ст.166 СК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий
Відповідно до п.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачки в користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, ст. ст. 76, 89, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про позбавлення батьківських прав, задоволити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно дочки – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дочки -  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усього його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 12 листопада 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Роз`яснити, що особа, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Коцюбинчики, Чортківського району Тернопільської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , сплачений ним при подачі позовної заяви до суду судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя:/підпис/ 
Копія вірна:
Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2683/25
Заочне рішення набрало законної сили " " __________________ року.

Суддя: Л . М. Запорожець 

Копію заочного рішення видано " " ___________________ року.

Секретар: