Справа № 513/245/26 
Провадження № 2-др/513/8/26 

Саратський районний суд Одеської області

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Рязанової К.Ю., 
за участю секретаря судового засідання Русавської Н.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селища Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ільїчов Сергій Дмитрович, до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
у с т а н о в и в:
В провадженні Саратського районного суду Одеської області знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ільїчов Сергій Дмитрович, до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 29 червня 2026 року позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ільїчов Сергій Дмитрович до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, задоволено. Зміненои спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Хаджибейського (Малиновського) районного суду м.Одеси у справі №521/11328/18 від 01 серпня 2018 року з твердої грошової суми в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісяця, на 1/4 частку від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повноліття; тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок. Стягнення за рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 10 вересня 2012 року, ухваленого по справі № 521/11328/18, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, припинено з дня набрання законної сили даним рішенням та виконавчий лист відкликано.
06 липня 2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Ільїчова С.Д. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій представник просить ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №513/245/26 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ільїчов Сергій Дмитрович, до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн.;
Позивач ОСОБА_4 та її представник адвокат Ільїчов С.Д. у судове засідання не з`явилися, від представника позивача адвоката Ільїчова С.Д. надійшла заява про розгляд даної заяви без їх участі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України для ухвалення додаткового судового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 29 червня 2026 року позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ільїчов Сергій Дмитрович до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, задоволено. Зміненои спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Хаджибейського (Малиновського) районного суду м.Одеси у справі №521/11328/18 від 01 серпня 2018 року з твердої грошової суми в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісяця, на 1/4 частку від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повноліття; тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок. Стягнення за рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 10 вересня 2012 року, ухваленого по справі № 521/11328/18, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, припинено з дня набрання законної сили даним рішенням та виконавчий лист відкликано.
Відповідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
В матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги №02072502/07 від 03 липня 2025 року укладений між адвокатом Ільїчовим Сергієм Дмитровичем та ОСОБА_1 . 
Також представником позивача наданий договір №28012609 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 28 січня 2026 року укладений між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , в якому у розділі третьому п. 3.1. вартість послуг згідно переліку у п. 1.2. цього договору становить 20000,00 гривень, Акт № 28012609 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги/юридичних послуг №28012609 від 28 січня 2026 року від 15 травня 2026 року, договір про співпрацю у сфері надання правової допомоги/юридичних послуг №01092401-с від 01 вересня 2025 року, картку руху документу, ордер адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича серії АН № 1810336 від 11 лютого 2026 року.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09 червня 2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15 квітня 2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Поза як склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Водночас при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем ОСОБА_2 не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Разом з тим, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» мінімальна заробітна плата становить 8647,00 грн., а відповідно година роботи адвоката становить 1500 грн. 00 коп.
Згідно акту приймання - передачі вартість правової допомоги дорівнює 20000 грн.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, дослідивши заяву про стягнення судових витрат та додані до неї документи, враховуючи складність справи, тривалість судових засідань та обсяг виконаної роботи, суд уважає, що розмір заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу в сумі 20000 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспівмірні із виконаною роботою в суді.
Ураховуючи наведене, оцінивши подані докази на підтвердження понесених витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи в суді, підлягають зменшенню до 10000 гривень.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 352, 354 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ільїчов Сергій Дмитрович, до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, - задовольнити частково.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. 
Додаткове рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст додаткового рішення складено 16 липня 2026 року.
Інформація про учасників:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Представник позивача: Адвокат Ільїчов Сергій Дмитрович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №6174, видане на підставі рішення Ради адвокатів Донецької області від 26 січня 2022 року.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 

Суддя К. Ю. Рязанова