Справа № 946/4684/26
Провадження № 3/946/1181/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року  місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бортейчук Ю.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Потсдам Німеччина, громадянина України, інспектора прикордонної служби – водія третьої групи гармат другого вогневого відділення прикордонної застави гармат прикордонної комендатури в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 від 27 серпня 2000 року, РНОКПП: НОМЕР_3 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.172-15 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В:
Згідно наданих матеріалів, в умовах особливого періоду, 15.06.2026 року о 11 годині 00 хвилин згідно розпорядження начальника НОМЕР_4 прикордонного загону імені полковника ОСОБА_2 від 12.06.2026 №13/45736/26-ВН, солдат ОСОБА_1 не вибув до Одеського військово – медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України на стаціонарне лікування та дообстеження. Про своє місцезнаходження не повідомив, на телефонні дзвінки не відповідав. О 11 год. 50 хв. був виявлений за місцем проживання з адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями солдат ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду (правового режиму воєнного стану), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. 
Притягуваний ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ратифікуючи Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Отже, обставина неявки у судові засідання  ОСОБА_1 , якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.
Дослідивши матеріали справи, суддею встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-15 КУпАП, підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, та доведена в повному обсязі зібраними по справі доказами. 
Приймаючи до уваги характер правопорушення, ступінь вини та особу притягуваного, а також, враховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 КУпАП, суддя доходить до висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень, до ОСОБА_1 можливе застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу. 
Крім того, суддя вважає за необхідне в силу ч.1 ст.40-1 КУпАП стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2026 року, що становить 665 гривень 60 копійок.
Керуючись ст. 401, ч.2 ст.172-15, 213, 221, 276-279, 220-285 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 від 27 серпня 2000 року, РНОКПП: НОМЕР_3 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 від 27 серпня 2000 року, РНОКПП: НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
Копію постанови направити ОСОБА_1 .
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: 	Ю.Ю.Бортейчук