ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року  Справа № 918/164/26 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Юрчук М.І. ,  суддя Павлюк І.Ю. 

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників сторін:
апелянт- ОСОБА_1 
арбітражний керуючий - Мельник І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк" (особи, яка не брала участі у справі) на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.04.26 у справі № 918/164/26 (суддя Марач В.В.)

за заявою ОСОБА_2 
про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.04.26 припинено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_2 . Припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_2 - арбітражного керуючого Мельник Ірини Анатоліївни. Звільнено фізичну особу ОСОБА_2 від боргів, окрім боргів за вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства. Вимоги конкурсних кредиторів, в тому числі: Акціонерного товариства "Сенс Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", приватного виконавця Рівненського виконавчого округу Ярмошевич Наталії Олексіївни, приватного виконавця Папроцького Андрія Андрійовича, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню. Провадження у справі №918/164/26 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 - закрито.
Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням через підсистему "Електронний суд" від особи, яка не брала участі у справі АТ "Сенс Банк" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга. Із підстав висвітлених у апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Рівненської області від 22.04.2026 у справі №918/164/26 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_2 . Прийняти апеляційну скаргу АТ "Сенс Банк", відкрити апеляційне провадження. Скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.04.2026 у справі № 918/164/26 про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_2 та направити справу № 918/164/26 для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Разом з апеляційною скаргою, АТ "Сенс Банк" подало до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2026 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк" (особи, яка не брала участі у справі) на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.04.26 у справі № 918/164/26 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати Північно-західному апеляційному господарському суду належні докази сплати 2 662,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.
15.06.2026 на адресу суду від Акціонерного товариства "Сенс Банк" надійшла заява на виконання ухвали суду, до якої долучено докази сплати судового збору.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.26 поновлено строк на подання апеляційної скарги Акціонерного товариства "Сенс Банк" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.04.2026 у справі №918/164/26. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сенс Банк" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.04.2026 у справі № 918/164/26. Розгляд апеляційної скарги призначено на "14" липня 2026 р. об 15:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №1. Запропоновано учасникам справи у строк до 08.07.2026 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмові відзиви на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 263 ГПК України, та докази надсилання копії відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи.
11.07.26 через підсистему "Електронний суд" від керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Мельник І.А, до суду апеляційної інстанції надійшли пояснення щодо апеляційної скарги АТ "Сенс Банк" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.04.26 у справі № 918/164/26, у яких арбітражний керуючий просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.
11.07.26 через підсистему "Електронний суд" від ОСОБА_2 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якій боржник просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. Просить розгляд справи здійснити без участі боржника у зв`язку зі станом здоров`я.
14.07.26 у судове засідання з`явився представник АТ "Сенс Банк" Подольська О.В., а також арбітражний керуючий Мельник І.А., які надали свої пояснення з приводу апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до ст.ст. 269, 270 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КУзПБ в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.
ОСОБА_2 звернулась до Господарсього суду Рівненської області із заявою, в якій просить відкрити провадження у справі про неплатоспроможність. У даній заяві зазначає про наявність прострочених зобов`язань перед кредиторами розмір яких більше 30 розмірів мінімальної заробітної плати, наявність обставин припинення погашення кредиту чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів упродовж двох місяців, наявність рішення суду та виконавчих проваджень, існування інших обставин, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов"язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11.02.2026 року заяву ОСОБА_2 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду. Підготовче засідання призначено на 24 лютого 2026 року.
Ухвалою суду першої інстанції від 25.02.2026 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_2 .. Введено процедуру реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_2 .. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Мельник І.А..
26.02.2026 року оприлюднено на офіційному веб-сайті повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ..
31.03.2026 року через підсистему "Електронний суд" керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Мельник І.А. подано додаткові пояснення та звіт про надіслання кредиторам боржника ОСОБА_2 повідомлень про результати розгляду грошових вимог.
Ухвалою суду першої інстанції від 31.03.2026 року відкладено судове засідання на 21.04.2026 року.
На виконання вимог ухвали суду від 25.02.2026 року арбітражним керуючим Мельник І.А. подано суду звіт про результати перевірки декларації боржника ОСОБА_2 ..
20.04.2026 року через підсистему "Електронний суд" керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Мельник І.А. подано до суду першої інстанції клопотання, в якому просить:
- припинити процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_2 ;
- припинити повноваження керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_2 - арбітражного керуючого Мельник Ірини Анатоліївни;
- звільнити фізичну особу ОСОБА_2 від боргів, окрім боргів за вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства;
- вимоги конкурсних кредиторів, а саме: Акціонерного товариства "Сенс Банк" (код ЄДРПОУ: 23494714), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" (код ЄДРПОУ: 39409610), приватного виконавця Рівненського виконавчого округу Ярмошевич Наталії Олексіївни, приватного виконавця Папроцького Андрія Андрійовича, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню;
- провадження у справі №918/164/26 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 - закрити.
Дане клопотання обгрунтовано тим, що після офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність жодних заяв від кредиторів з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_2 як на адресу суду так і на адресу керуючого реструктуризацією боргів боржника не надходило. При цьому, у боржника наявна заборгованість перед кредиторами, проте, жодний із кредиторів не реалізував своє право шляхом звернення до боржника з грошовими вимогами у строк, передбачений законом. Вважає, що провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.6 ч.1 ст.90 КУзПБ.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.04.26 припинено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_2 . Припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_2 - арбітражного керуючого Мельник Ірини Анатоліївни. Звільнено фізичну особу ОСОБА_2 від боргів, окрім боргів за вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства. Вимоги конкурсних кредиторів, в тому числі: Акціонерного товариства "Сенс Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", приватного виконавця Рівненського виконавчого округу Ярмошевич Наталії Олексіївни, приватного виконавця Папроцького Андрія Андрійовича, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню. Провадження у справі №918/164/26 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 - закрито.
Суд першої інстанції виходив із того, що процедура неплатоспроможності фізичної особи має насамперед реабілітаційний характер і спрямована на відновлення платоспроможності боржника та його звільнення від боргів за умови дотримання вимог КУзПБ. Суд установив, що боржник добросовісно звернувся із заявою про відкриття провадження, належно підтвердив наявність заборгованості та надав повну інформацію про свій майновий стан. Водночас, після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження та письмового повідомлення керуючого реструктуризацією жоден із кредиторів не подав заяви з грошовими вимогами у встановлений законом строк. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність у справі кредиторів, які заявили та підтвердили свої вимоги до боржника. Посилаючись на пункт 8 частини першої статті 90 КУзПБ та правові висновки Верховного Суду, місцевий господарський суд визнав наявними підстави для закриття провадження у справі про неплатоспроможність. У зв`язку із закриттям провадження суд також застосував наслідки, передбачені статтями 90 та 134 КУзПБ, щодо погашення незаявлених конкурсних вимог, визнання відповідних виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, та звільнення боржника від боргів, крім винятків, установлених законом.
Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням через підсистему "Електронний суд" від особи, яка не брала участі у справі АТ "Сенс Банк" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції передчасно закрив провадження у справі про неплатоспроможність, оскільки процедура реструктуризації боргів тривала менше встановлених КУзПБ 120 днів, чим були порушені права кредиторів. На думку скаржника, навіть після спливу тридцятиденного строку кредитори не позбавлені права звернутися із грошовими вимогами до боржника, тому дострокове закриття провадження унеможливило реалізацію такого права. Апелянт наголошує, що суду було достеменно відомо про існування заборгованості боржника перед АТ "Сенс Банк", оскільки ці обставини були зазначені як у заяві боржника, так і в ухвалі про відкриття провадження. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду скаржник стверджує, що сама лише відсутність заявлених у встановлений строк вимог кредиторів не є безумовною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. Із огляду на викладене АТ "Сенс Банк" просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У письмових поясненнях арбітражний керуючий Мельник І.А. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, зазначаючи, що ухвала суду першої інстанції постановлена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. На думку арбітражного керуючого АТ "Сенс Банк" не виконало покладений на нього частиною 1 ст. 45 КУзПБ обов`язок щодо своєчасного подання заяви з грошовими вимогами до боржника, попри офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження. Арбітражний керуючий також стверджує, що банк був обізнаний про відкриття справи ще з березня 2026 року, зокрема у зв`язку із зупиненням виконавчого провадження, а згодом додатково отримав письмове повідомлення про наслідки неподання вимог, однак своїм правом не скористався. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду він вважає, що така бездіяльність кредитора є підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність та застосування наслідків, передбачених статтею 90 КУзПБ. Крім того, арбітражний керуючий наголошує, що обізнаність суду про наявність кредиторської заборгованості не звільняє кредитора від обов`язку подати заяву з грошовими вимогами у встановленому законом порядку, а доводи апеляційної скарги фактично спрямовані на перекладення такого обов`язку на суд.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що як судом, так і арбітражним керуючим Мельник І.А. було належним чином повідомлено кредиторів про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 .. Вважає, що вона є добросовісний боржник та правомірно скористалась своїм правом на звернення до господарського суду, а також вказала усю необхідну інформацію. Кредитори, які були зазначені боржником у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, проігнорували свій обов`язок щодо подання заяви з грошовими вимогами до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , а також після отримання від керуючого реструктуризацією письмового повідомлення щодо правових наслідків невиконання цього обов`язку. Із огляду на зазначене боржник вважає, що судове рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга є безпідставною.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Частиною 1 статті 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Із введенням в дію КУзПБ запроваджено новий правовий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, та є відмінним (наділеним особливостями) за метою і механізмом реалізації від інституту банкрутства юридичних осіб.
Неплатоспроможність - це неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом (стаття 1 КУзПБ).
Із пояснювальної записки до проекту КУзПБ вбачається, що метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації та потребують допомоги з боку держави.
Тому призначенням цих норм законодавець визначив забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.
Також у преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної 
особи.
За таким підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги п`ятої КУзПБ - "Відновлення платоспроможності фізичної особи" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.
Отже, застосовуючи ці норми, необхідно враховувати, що, на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена.
З огляду на виключне право лише боржника - фізичної особи на ініціювання справи про свою неплатоспроможність (стаття 116 КУзПБ) Верховний Суд зауважує, що цим Кодексом запроваджено "добровільне банкрутство" боржника - фізичної особи, що є правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації боргів, їх часткового чи повного прощення (списання), за результатом чого отримати звільнення від боргів і відновити свою платоспроможність.
Подібний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20.
Тобто процедура неплатоспроможності фізичних осіб була введена законодавцем як інструмент виходу правовим способом зі скрутного фінансового становища для приватних осіб, а саме задля звільнення від боргів та відновлення платоспроможності.
Особливості застосування процедури неплатоспроможності до боржника - фізичної особи передбачено Книгою п`ятою "Відновлення платоспроможності фізичної особи" КУзПБ.
Відповідно до статті 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Частиною 2 статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.
Про введення процедури реструктуризації боргів боржника господарський суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника (частина 5 статті 119 КУзПБ).
Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).
Ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.
Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 зауважив, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.
З моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом (пункт 1 частини 1 статті 120 КУзПБ).
Подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб (частина 1 статті 122 КУзГІБ).
Порядок набуття кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство юридичних осіб визначено в статті 45 КУзПБ, згідно з частиною першою якої конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Зазначеними нормами КУзПБ встановлено саме обов`язок конкурсних кредиторів подати до господарського суду відповідні письмові заяви з вимогами до боржника у визначений законом строк. Разом з тим, хоч аналіз положень частини 4 статті 45 КУзПБ свідчить про право кредитора заявити відповідні вимоги і після закінчення строку, встановленого для їх подання (що не впливатиме на характер та черговість таких вимог та матиме значення лише щодо права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), однак таке право не може звільнити кредитора від правових наслідків недотримання ним вказаного обов`язку щодо подання письмової заяви з вимогами до боржника у відповідний строк.
Такими правовими наслідками є закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі пункту 8 частини 1 статті 90 КУзПБ (у разі, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог) та визначена частиною 4 цієї статті можливість визнання погашеними вимог конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, а виконавчих документів за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню.
Протилежний підхід, а саме неподання конкурсними кредиторами відповідних заяв з грошовими вимогами до боржника у визначений законом строк нівелює зобов`язальний характер порядку виявлення кредиторів та унеможливлює здійснення подальшої процедури неплатоспроможності фізичної особи, оскільки одним із наслідків відсутності кредиторів боржника є неможливість організації і проведення зборів кредиторів, до основних завдань яких у процедурі реструктуризації боргів боржника віднесено розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника та прийняття рішення про його схвалення.

Щодо незгоди АТ "Сенс Банк" із оскаржуваним судовим рішенням, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що апелянт обґрунтовує свою апеляційну скаргу правовими висновками, які висвітлені у постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 921/39/21.
Дослідивши зміст даної постанови, а також актуальну судову практику Верховного Суду, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на правовий висновок, який висвітлено у постанові Верховного Суду від 05.03.26 у справі № 920/356/25:
"61. З огляду на викладене Верховний Суд у вказаній постанові у справі №921/39/21 дійшов висновку, що у випадку наявності у боржника заборгованості (підтвердженої відповідними доказами та яка була підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи) перед конкурсним кредитором, яким в порушення вимог частини 1 статті 45 КУзПБ не подано заяву з грошовими вимогами до боржника, та подальшого ігнорування таким кредитором свого обов`язку щодо подання заяви з грошовими вимогами до боржника після отримання ним від керуючого реструктуризацією письмового повідомлення щодо правових наслідків невиконання цього обов`язку, господарський суд має право прийняти рішення про визнання фізичної особи - боржника банкрутом за відсутності рішення зборів кредиторів, однак з урахуванням та оцінкою стану неплатоспроможності боржника на підставі отриманого звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації боржника.
62. Водночас Верховний Суд у вказаній постанові наголосив, що в такому випадку, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів фізичної особи - боржника, господарський суд зобов`язаний перевірити наявність визначених частиною 7 статті 123 КУзПБ підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи з власної ініціативи суду, надати таким обставинам належну юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні. Врахувавши обставини, що свідчать про добросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи, господарський суд вирішує питання щодо подальшого руху справи, зокрема, закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі пункту 6 частини 1 статті 90 КУзПБ та застосування наслідків, встановлених частиною четвертою цієї статті.
63. Під час розгляду цієї справи наведені висновки Верховного Суду підлягають прийняттю до уваги mutatis mutandis з урахуванням змін, внесених, зокрема, до статті 90 КУзПБ на момент ухвалення оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду.
64. Так, на момент формування Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду наведеної правової позиції у справі №921/39/21 закриття провадження'-у справі про банкрутство у випадку, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог, було передбачено пунктом 6 частини 1 статті 90 КУзПБ. При цьому за приписами частини 2 статті 90 КУзПБ у вказаному випадку провадження у справі про банкрутство могло бути закрито лише після визнання боржника банкрутом. (Однак Законом України №2971-IX від 20.03.2023 частини 1 і 2 статті 90 викладено в новій редакції, згідно з якими закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог, передбачено пунктом 8 частини 1 стаггі 90 КУзПБ. А в силу частини 2 етапі 90 КУзПБ провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) може бути закрито, зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 8 частини 1 цієї етапі, - лише до визнання боржника банкрутом.
66. Зважаючи на викладене, Верховний Суд відхиляє аргументи скаржника про необхідність визнання Боржника банкрутом попри незаявлення кредиторами грошових вимог до нього, а також посилання на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 05.10.2022 у справі №921/39/21, у частині, що стосується правильного застосування положень стані 90 КУзПБ у редакції, відмінній від тієї, що була чинною на момент постановления оскаржуваної ухвали господарського суду першої інстанції в цій справі".
Аналогічно у справі, яка наразі переглядається судом апеляційної інстанції, положення ст. 90 КУзПБ стали відмінними від норми, яку досліджував Верховний Суд у постанові від 05.10.2022 у справі № 921/39/21.
Разом із тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що Верховний Суд у постанові 05.03.26 у справі № 920/356/25 зазначив наступне:
а) керуючий реструктуризацією боргів боржника надав докази надіслання повідомлень про право взяти участь у справі про неплатоспроможність боржника переліченим кредиторами (див п. 71 постанови);
б) зазначені кредитори не скористалися своїм правом на заявлення грошових вимог до боржника до дати проведення судового засідання, призначеного господарським судом першої інстанції для розгляду погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури боргів чи закриття провадження у справі (див п. 72 постанови);
в) із огляду наявні обставин (а) та б)) у місцевого господарського суду на момент ухвалення оскаржуваної ухвали були підстави вважати, що кредитор не скористався своїм правом набути процесуальний статус кредитора у справі про неплатоспроможність боржника, не заявивши вимоги до нього у встановленому КУзПБ порядку, попри обізнаність щодо її відкриття (див. п. 77 постанови). 
Враховуючи доводи апелянта, які висвітлені у апеляційній скарзі та екстраполюючи актуальні правові висновки Верховного Суду на дані правовідносини, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі №918/164/26 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_2 розміщене 26.02.26 на офіційному веб-порталі судової влади України.
Також матеріали справи містять докази того, що керуючий реструктуризацією арбітражний керуючий Мельник І.А. надала належні докази надсилання потенційним кредиторам повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 та звернула увагу у вказаних повідомленнях про наслідки у разі не вчинення відповідних процесуальних дій (том 1, а.с. 194-199).
Суд апеляційної інстанції враховує, що повідомлення прибуло до відділення апелянта АТ "Сенс Банк" 10.04.26, а отримане за довіреністю лише 17.04.26 (номер відстеження укртрекінгу 3301313248004). Незважаючи на отримання вказаного повідомлення апелянтом також було проігноровано вказаний лист та не вчинено жодної процесуальної дії в межах даної справи до ухвалення оскаржуваного судового рішення (22.04.26)
При цьому судом апеляційної інстанції враховується, що АТ "Сенс Банк" має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі "Електронний Суд", а тому сповіщення суду щодо власних намірів у даній справі або висвітлення власної правової позиції не було утрудненим певними часовими межами для апелянта, а залежали виключно від власного волевиявлення останнього.
Додатково суд апеляційної інстанції враховує слушні пояснення арбітражного керуючого Мельник І.А. про те, що АТ "Сенс Банк" було відомо про відкриття провадження у справі № 918/164/26 ще з 04.03.26, адже у зв`язку з постановленням ухвали від 25.02.26 приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. було винесено постанову від 03.03.26 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання ВП № 67147546 (стягувачем якого є апелянт АТ "Сенс Банк").
До того ж приватний виконавець Ярмошевич Н.О. сформувала лист від 03.03.26 про доведення до відома боржника (Василейко Н.М.) та стягувача (АТ "Сенс Банк") про винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 03.03.26 у зв`язку з постановленням ухвали Господарського суду Рівненської області від 25.02.26 у справі № 918/164/26 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_2 ..
Суд апеляційної інстанції також оцінює критично доводи представника апелянта про те, що АТ "Сенс Банк" є учасником у багатьох судових провадженнях. Дана обставина не звільняє сторону від вчинення ним відповідних процесуальних дій та належного вчинення контролю за участю у справах, учасником яких є апелянт.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішеннях у справі "Осман проти Сполученого королівства" (Osman v. the United Kingdom від 28.10.98, заява N 23452/94) та у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland від 19.06.2001, заява N 28249/95) вказав, що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain від 11.12.87, заява № 11681/85) ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Також колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що приписи КУзПБ не забороняють суду постановити ухвалу про закриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника менше ніж за 120 днів з моменту введення процедури реструктуризації боргів. Зазначене також підтверджується правовим висновком, який висвітлено у постанові Верховного Суду від 05.03.26 у справі № 920/356/25 (ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність постановлена 01.04.25, а ухвала про закриття провадження у справі про неплатоспроможність постановлена 11.06.25, у той же час у даній справі суд першої інстанції відкрив провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 - 25.02.26, а закрив провадження у справі оскаржуваною ухвалою суду 22.04.26).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми Кодексу України з процедур банкрутства та не допустив порушень норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на правовій позиції Верховного Суду, сформованій за іншого правового регулювання (статті 90 КУзПБ у попередній редакції), а тому не спростовують законності висновків місцевого господарського суду. Матеріалами справи підтверджується, що АТ "Сенс Банк" було належним чином обізнане про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, однак не скористалося наданими законом процесуальними правами щодо заявлення грошових вимог у встановленому порядку і строк. При цьому апелянтом не наведено та не доведено наявності обставин, які відповідно до частини сьомої статті 123 КУзПБ могли б свідчити про недобросовісну поведінку боржника чи бути підставою для іншого вирішення спору. За таких обставин підстав для скасування оскаржуваної ухвали або задоволення апеляційної скарги не встановлено, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Господарського суду Рівненської області - без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 272, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк" (особи, яка не брала участі у справі) на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.04.26 у справі №918/164/26 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому ст.ст. 287-289 ГПК України.
3. Справу №918/164/26 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "17" липня 2026 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В. 

Суддя   Юрчук М.І. 

Суддя   Павлюк І.Ю.