КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2026 року м. Київ справа №640/11699/22
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (Нацагентство, АРМА).
Просив суд:
- визнати бездіяльність Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів щодо невидання наказу Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, яким вважати ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу нормопроектувальної роботи Управління правового забезпечення центрального апарату Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів таким, що погодився на продовження проходження державної служби за посадою головного спеціаліста відділу юридичної експертизи Управління правового забезпечення центрального апарату Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, протиправною;
- зобов`язати Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів видати наказ Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, яким вважати ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу нормопроектувальної роботи Управління правового забезпечення центрального апарату Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів таким, що погодився на продовження проходження державної служби за посадою головного спеціаліста відділу юридичної експертизи Управління правового забезпечення центрального апарату Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи - Національного агентства з питань запобігання корупції.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2022 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2022 позивачу повернуто заяву про збільшення розміру позовних вимог.
На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.
За результатом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Балаклицькому А.І.
Ухвалою суду від 27.12.2023 (суддя Балаклицький А.І.) справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
Згідно із частиною першою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута цим самим суддею, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи. 
У силу вимог частини дев`ятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим визначено суддю Скрипку І.М.
Ухвалою від 01.10.2024 адміністративну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. 
В обґрунтуванні позовної заяви ОСОБА_1 зазначено, що наказом АРМА від 30.03.2022 № 73/9-03ос його увільнено від роботи у зв`язку з мобілізацією на особливий період із збереженням місця роботи. 09.06.2022 від відповідача надійшло повідомлення про зміну істотних умов праці у зв`язку зі зміною структури та штатного розпису АРМА. Вказує, що, в свою чергу, направив відповідачу заяву від 07.07.2022 про надання згоди на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби за посадою головного спеціаліста відділу нормопроектувальної роботи Управління правового забезпечення, а саме - зміну основних посадових обов`язків. Крім того, 29.06.2022 ним подавалася заява про переведення на рівнозначну посаду, яка проігнорована відповідачем. Позивач вважає, що, виходячи із положень частини четвертої статті 43 Закону України «Про державну службу», його 15.07.2022 мало бути переведено з посади головного спеціаліста відділу нормопроектувальної роботи Управління правового забезпечення як такого, що погодився на продовження проходження державної служби за посадою головного спеціаліста відділу юридичної експертизи. Проте, станом на день подання позову такого наказу АРМА не приймало. Зауважує, що на сьогодні головний спеціаліст відділу нормопроектувальної роботи Управління правового забезпечення не є посадою в розумінні пункту 4 частини першої статті 2 Закону України «Про державну службу», оскільки така посада виведена із структури і штатного розпису АРМА, що підтверджується змістом наказів АРМА від 05.05.2022 №65 «Про затвердження структури та штатної чисельності центрального апарату АРМА» та від 18.05.2022 № 73 «Про введення в дію штатного розпису на 2022 рік центрального апарату Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», тому з 15.07.2022 він є позаштатним працівником, а всі передбачені штатом посади головних спеціалістів в оновленій структурі зайняті. При цьому, перевага в призначенні на посаду надана одному із спеціалістів, який в порівнянні з позивачем має менший стаж та досягнення в роботі.
У подальшому позивач подав клопотання про долучення доказів та пояснень до матеріалів справи, в якому, зокрема, вказав, що його заява про надання згоди на зміну істотних умов державної служби, окрім відправлення поштою, направлена на електронну адресу відповідача та отримана останнім 07.07.2022. Вважає, що після набуття ним 17.03.2022 статусу викривача, до нього застосовано такі негативні заходи впливу як зміна умов праці (державної служби) та невизначення таким, що погодився на проходження державної служби за посадою головного спеціаліста відділу юридичної експертизи Управління правового забезпечення. Водночас, завідувач Сектору запобігання та виявлення корупції АРМА Євген Турпак надав йому письмову відповідь (лист від 07.07.2022 № 31/K-55-22/14), за змістом якої його повідомлення про можливий факт правопорушення, пов`язаного з корупцією від 17.03.2022 б/н, вх. № К-55-22 від 06.07.2022 розглянуто, та за результатами розгляду повідомлено про відсутність фактичних даних, що вказують на можливе вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення. Тобто, АРМА зареєструвало повідомлення від 17.03.2022 вже після того, як видало наказ від 05.05.2022 № 65 «Про затвердження структури та штатної чисельності центрального апарату АРМА» і направило йому повідомлення про зміну істотних умов державної служби від 01.06.2022.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній заперечує проти доводів, викладених у позовній заяві, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню. Зазначають, що Національним агентством не допущено протиправної бездіяльності стосовно позивача, оскільки на час увільнення його від роботи, у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, посада головного спеціаліста відділу нормопроектувальної роботи Управління правового забезпечення Національного агентства за ним збережена, а питання продовження проходження державної служби та переведення останнього у зв`язку із введенням нової структури, штатного розпису та зміною істотних умов державної служби буде вирішуватися відразу після звільнення ОСОБА_1 з військової служби. Зауважує, що за нормами Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягає виключно порушене право, проте у цьому випадку таке порушення відсутнє, оскільки рішення про продовження позивачем державної служби не може прийматись в період увільнення його від роботи. Також вважає помилковим ототожнення себе позивачем з викривачем, оскільки для набуття статусу викривача має бути дотримано порядок, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України. Особа не набуває цього статусу з моменту подання необґрунтованого, не підтвердженого належними доказами повідомлення Уповноваженій особі з питань запобігання та виявлення корупції. 
У наданій суду відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач не може зберігати за ним посаду головного спеціаліста відділу нормопроектувальної роботи Управління правового забезпечення на час проходження ним військової служби, оскільки така посада була передбачена структурою і штатним розписом, що втратили чинність на підставі пункту 5 наказу АРМА від 05.05.2022 № 65 «Про твердження структури та штатної чисельності центрального апарату АРМА».
Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, у якому вказано, що наказом АРМА від 01.06.2022 № 113/9-ОС виведено поза штат ОСОБА_1 та збережено за ним, на момент увільнення від роботи на період проходження служби, займану посаду та середню заробітну плату головного спеціаліста відділу нормопроектувальної роботи Управління правового забезпечення Національного агентства.
Вказали, що такий вид обліку працівника передбачений наказом Національного агентства України з питань державної служби від 10.03.2021 № 45-21, яким затверджена форма Звітності про кількісний та якісний склад державних службовців. АРМА щоквартально звітує про кількість посад державної служби виведених поза штат, а тому твердження позивача щодо відсутності терміну «поза штатом» вважає безпідставним. На переконання відповідача, ним в повній мірі захищено права позивача, оскільки на час увільнення його від роботи, у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, посада головного спеціаліста відділу нормопроектувальної роботи Управління правового забезпечення Національного агентства за ним збережена. Наголошено, що питання державної служби та переведення позивача, у зв`язку із введенням нової структури, штатного розпису та зміною істотних умов державної служби не може бути вирішено під час увільнення співробітника від роботи, а буде вирішено відразу після звільнення ОСОБА_1 з військової служби та до моменту його фактичного залучення до роботи.
У додаткових поясненнях позивач зазначає, що 09.06.2022 управління персоналу АРМА листом від 09.06.2022 №11/9.1-42-22/9 направило йому повідомлення про зміну істотних умов державної служби, датоване 01.06.2022, а тому саме з 09.06.2022 розпочався відлік тридцятиденного строку, передбаченого частиною четвертою статті 43 Закону України «Про державну службу» для розгляду ним Повідомлення про зміну істотних умов державної служби. Цей строк завершився 08.07.2022; і, що хоча наказ АРМА від 01.06.2022 № 113/9-03-ос «Про працівників АРМА», з огляду на його преамбулу, і стосується зміни структури і штатного розпису АРМА з 01.06.2022, однак він передує процедурі зміни істотних умов державної служби, що розпочалась 09.06.2022 і мала б завершитись 09.07.2022. На думку позивача, цей наказ не є рішенням керівника за результатами процедури зміни істотних умов державної служби, який мав бути виданий відповідачем 09.07.2022. Проте після завершення строку, передбаченого частиною четвертою статті 43 Закону України «Про державну службу», т.в.о. Голови АРМА не приймав рішення у формі наказу за результатами зміни істотних умов державної служби, чим, на мою думку, допустив протиправну бездіяльність.
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 працював на посаді головного спеціаліста відділу нормопроектувальної роботи Управління правового забезпечення Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. 
Наказом АРМА від 30.03.2022 №73/9-03ос позивача увільнено від роботи у зв`язку з мобілізацією на особливий період із збереженням місця роботи, займаної посади та середньої заробітної плати з 27.02.2022 до дня звільнення з військової служби. 
Наказом АРМА від 05.05.2022 №65 «Про затвердження структури та штатної чисельності центрального апарату АРМА» затверджено з 01.06.2022 структуру та штатну чисельність центрального апарату АРМА.
Наказом АРМА від 18.05.2022 № 73 «Про введення в дію штатного розпису на 2022 рік центрального апарату Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» введено в дію штатний розпис на 2022 центрального апарату Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, з 01.06.2022.
Відповідно до вказаного штатного розпису на 2022 рік, відділ нормопроектувальної роботи скорочено, утворено Відділ юридичної експертизи, який є самостійним структурним підрозділом центрального апарату АРМА.
09.06.2022, у зв`язку із скороченням посади головного спеціаліста Відділу нормопроектувальної роботи Управління правового забезпечення, позивачу на електронну пошту направлено повідомлення про зміну істотних умов державної служби. Попереджено, що у разі відмови від проходження державної служби на нових умовах, трудовий договір буде припинено на підставі пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу».
Позивач ознайомився із попередженням та направив відповідачу заяву від 07.07.2022 про надання згоди на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби за посадою головного спеціаліста відділу нормопроектувальної роботи Управління правового забезпечення, а саме - зміну основних посадових обов`язків, однак переведення на рівнозначну посаду не відбулося.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (Закон № 889-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Частина перша статті 1 Закону № 889-VIII визначає, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; управління персоналом державних органів; реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством;
державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Частинами першою-третьою статті 5 Закону № 889-VІІІ унормовано, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Згідно із пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 889-VІІІ посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.
Пунктом 4 частини першої статті 83 Закону № 889-VІІІ встановлено, що державна служба може бути припинена за ініціативою суб`єкта призначення.
Підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу (пункт 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VІІІ).
За правилами статті 43 Закону №889-VIII зміною істотних умов державної служби вважається зміна:
1) належності посади державної служби до певної категорії посад;
2) основних посадових обов`язків;
3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення;
4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу;
5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).
Про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 30 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.
У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 30 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.
Якщо протягом 30 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.
Як вбачається із матеріалів справи, передумовою для застосування до позивача цієї норми стало введення в дію 01.06.2022 штатного розпису на 2022 рік центрального апарату Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. 
Внаслідок зміни внутрішньої структури АРМА відбулось скорочення відділу нормопроектувальної роботи Управління правового забезпечення та відповідно посади державної служби, яку обіймав позивач.
З матеріалів справи встановлено, що АРМА письмово повідомило позивача про зміну істотних умов державної служби та попередили, що у разі відмови від проходження державної служби на нових умовах, трудовий договір буде припинено на підставі пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу».
Однак, ОСОБА_1 не переведено на нову посаду у новоствореному відділі, а виведено поза штат.
Позивач вважає, що за ним не збережено робочого місця з якого його було увільнено, оскільки таке відсутнє у новому штатному розписі, що виключає можливість перебування на цій посаді після припинення військової служби.
У відповідності до вимог частини другої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII громадяни України, які проходять базову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 і частиною другою статті 57 Закону України «Про освіту», частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України «Про фахову передвищу освіту», частиною другою статті 46 Закону України «Про вищу освіту».
Статтею 119 Кодексу законів про працю України закріплені гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків.
Частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України встановлено, що за працівниками, направленими для проходження базової військової служби, призваними на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Так, позивач у період дії в Україні воєнного стану призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією, в зв`язку з чим наказом відповідача від 30.03.2022 № 73/9-03ос увільнений від роботи у зв`язку з мобілізацією на особливий період із збереженням місця роботи, займаної посади та середньої заробітної плати з 27.02.2022 до дня звільнення з військової служби. 
З огляду на наведене, на позивача розповсюджуються гарантії, передбачені частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, тобто, збереження місця роботи, посади, в установі, в якій він працював на час призову, що не заперечується учасниками справи.
Наказом АРМА від 18.05.2022 № 73 «Про введення в дію штатного розпису на 2022 рік центрального апарату Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» введено в дію штатний розпис на 2022 рік центрального апарату Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, з 01.06.2022, згідно якого скорочено відділ нормопроектувальної роботи.
Суд звертає увагу, що згідно із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.04.2025 у справі №640/22081/22 та від 12.01.2021 у справі №753/9240/18, при виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури.
Тобто, суд не може вдаватися до переоцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників.
У випадку, який склався, відбулись зміни у структурі АРМА, зокрема шляхом утворення відділу юридичної експертизи замість відділу нормопроектувальної роботи.
При цьому, з матеріалів справи встановлено, що посада позивача не скорочена, попередження про скорочення посади останньому не вручалося, наказ на звільнення у зв`язку зі скороченням посади не видавався.
Крім того, за позивачем збережено середню заробітну плату головного спеціаліста відділу нормопроектувальної роботи Управління правового забезпечення Національного агентства, а відповідач щоквартально звітує про кількість посад державної служби виведених поза штат, а тому твердження позивача щодо відсутності терміну «поза штатом» вважає безпідставним. 
У той же час, за обставинами справи, припинення трудового договору з ОСОБА_1 не здійснювалось та попередження про скорочення посади не видавалось. Натомість відповідач зазначає, що питання державної служби та переведення позивача, у зв`язку із введенням нової структури, штатного розпису та зміною істотних умов державної служби не може бути вирішено під час увільнення співробітника від роботи, а буде вирішено відразу після звільнення позивача з військової служби та до моменту його фактичного залучення до роботи.
Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що оскільки припинення державної служби позивача відповідно до положень Закону №889-VIII не відбулось, то право позивача на час звернення до суду з вказаним позовом не було порушено, а відтак у задоволенні позову слід відмовити з огляду на його передчасність.
Інші аргументи позивача не мають визначального впливу на правильне вирішення судом позовних вимог у спірних правовідносинах, оскільки встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору про відмову у задоволенні позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи, зокрема, судових витрат по сплаті судового збору, суд виходить із того, що відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову такі судові витрати покладаються на суб`єкта владних повноважень.
Однак, виходячи з того, що у суду відсутні підстави для задоволення позову, то і судові витрати позивача по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача.
в и р і ш и в:
у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.