СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/21575/26
пр. № 3/759/5553/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Васильєва К.О., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомо, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 26.07.2026 о 20 год. 50 хв. рухався по просп. Академіка Палладіна, 60 у м.Києві, керуючи транспортним засобом «Mercedes», н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Skoda» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що рухався у правій смузі руху. Попереду нього у середній смузі рухалася ОСОБА_2 , яка раптово перестроїлася у праву смугу, у зв`язку з чим він перестроївся у середню смугу з метою уникнення ДТП. У який саме момент сталася дорожньо-транспортна пригода, не пам`ятає. Зупинився приблизно через 200 метрів.
У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що рухалася у середній смузі руху, після чого перестроїлася у праву смугу. Позаду неї рухався автомобіль «Mercedes», водій якого подав сигнал фарами та почав здійснювати обгін. Після цього вона почула звук скреготу металу. Зазначила, що не зупинилася, оскільки побоювалася пошкодження автомобіля.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №729792 від 26.07.2026, який складений відносно ОСОБА_1 , схему місця ДТП від 26.07.2026, письмові пояснення від 26.07.2026, додані фотоматеріалами, суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 26 постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.
Враховуючи встановлений механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, суд дійшов висновку, що під час руху вказаною ділянкою дороги, у тому числі виконання маневру перестроювання, водій ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогами п. 13.1 ПДР України.
Судом встановлено, що згідно зі схемою ДТП, підписаною обома водіями, ОСОБА_1 здійснював перестроювання з правої смуги руху, , по якій рухалася водій ОСОБА_2 , у середню. Здійснюючи зазначений маневр, ОСОБА_1 повинен був переконатися у його безпеці та дотримуватися безпечного інтервалу, однак зазначених вимог не дотримався, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 .
Згідно п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер та локалізацію отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд дійшов висновку, що ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР України, а саме недотримання безпечного інтервалу під час здійснення перестроювання.
Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність правопорушника згідно зі ст.ст 34, 35 КУпАП.
Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення в межах, установлених у санкції ст. 124 КУпАП, а саме у виді штрафу.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 9, 23, 40-1, 124, 245, 251-252, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили. 

Суддя К.О. Васильєва