Справа №  508/27/26
Номер провадження 2/508/112/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року селище Миколаївка
Миколаївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Банташ Д.С., 
при секретарі с/з Мазарак Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Миколаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Чернівської сільської ради Березівського району Одеської області, третя особа: приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області Сологуб Олег Анатолійович, про визнання права власності у порядку спадкування за законом,
встановив:
Позивачка звернувся до суду з позовом, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_6 . Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 10,91 га, розташована на території Настасіївської сільської ради, масив НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 Миколаївського району, Одеської області. За життя ОСОБА_6 склала кілька заповітів: 03.11.2009 року, 09.12.2016 року, 04.10.2017 року та 10.07.2017 року, однак текст останнього заповіту у спадкоємців відсутній. Позивач є спадкоємцем першої черги, звернулась до архіву Настасіївського старостинського округу Чернівської сільської ради Березівського району Одеської області з приводу отримання тексту заповіту від 10.07.2017 року, проте отримала відповідь, що текст заповіту відсутній. За відсутності тексту заповіту вважає себе спадкоємцем за законом після смерті матері. Просила суд визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку. 
Ухвалою судді Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С. від 14.01.2026 року зазначену позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення позивачу ухвали. (а.с.51)
Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 20.01.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. (а.с. 65)
Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 24.02.2026 року продовжено строк підготовчого провадження по справі № 508/27/26. Відклаено підготовче судове засідання. Витребувано з Чернівської сільської ради Березівського району Одеської області: інформацію щодо місця реєстрації ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також щодо місця її фактичного проживання на день смерті, а також про осіб, які були зареєстровані та фактично проживали на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 з померлою ОСОБА_6 ; Витребувано у приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Сологуба О.А.: інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), копію спадкової справи, відомості про коло спадкоємців, видані свідоцтва про право на спадщину щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . (а.с.113-114)
04.03.2026 року від приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Сологуба О.А. до суду надійшла копія спадкової справи № 19/2025 заведеної 11.03.2025 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . 
31.03.2026 року від Чернівської сільської ради Березівського району Одеської області до суду надійшла інформація щодо місця реєстрації ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також щодо місця її фактичного проживання на день смерті, а також про осіб, які були зареєстровані та фактично проживали на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 з померлою ОСОБА_6 .
Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 31.03.2026 року продовжено строк підготовчого провадження по справі № 508/27/26. Відкладено підготовче судове засідання. Витребувано у Чернівської сільської ради Березівського району Одеської області належним чином завірену копію заповіту ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), посвідченого Настасіївською сільською радою Миколаївського району Одеської області 03.11.2009 року (номер в реєстрі нотаріальних дій 105, номер у спадковому реєстрі 48872031); належним чином завірену копію заповіту ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), посвідченого Настасіївською сільською радою Миколаївського району Одеської області 09.12.2016 року (номер в реєстрі нотаріальних дій 226, номер у спадковому реєстрі 59979457); належним чином завірену копію заповіту ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), посвідченого Настасіївською сільською радою Миколаївського району Одеської області 04.07.2017 року (номер в реєстрі нотаріальних дій 101, номер у спадковому реєстрі 74639440); належним чином завірену копію заповіту ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), посвідченого Настасіївською сільською радою Миколаївського району Одеської області 10.07.2017 року (номер в реєстрі нотаріальних дій 116, номер у спадковому реєстрі 60998062). (а.с.172-173)
Ухвалою суду від 21.04.2026 року продовжено строк підготовчого провадження по справі № 508/27/26. Відкладено підготовче судове засідання. (а.с.192)
28.04.2026 року від Чернівської сільської ради Березівського району Одеської області до суду надійшли належним чином завірена копія заповіту ОСОБА_6 , посвідченого Настасіївською сільською радою Миколаївського району Одеської області 03.11.2009 року (номер в реєстрі нотаріальних дій 105, номер у спадковому реєстрі 48872031); належним чином завірена копія заповіту ОСОБА_6 , посвідченого Настасіївською сільською радою Миколаївського району Одеської області 09.12.2016 року (номер в реєстрі нотаріальних дій 226, номер у спадковому реєстрі 59979457); належним чином завірена копія заповіту ОСОБА_6 , посвідченого Настасіївською сільською радою Миколаївського району Одеської області 04.07.2017 року (номер в реєстрі нотаріальних дій 101, номер у спадковому реєстрі 74639440). З приводу належним чином завіреної копії заповіту ОСОБА_6 , посвідченого Настасіївською сільською радою Миколаївського району Одеської області 10.07.2017 року (номер в реєстрі нотаріальних дій 116, номер у спадковому реєстрі 60998062) повідомлено, що даний заповіт не знайдено.
Ухвалою суду від 28.05.2026 року закрито підготовче провадження по справі за позовом. Призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.3-4, том 2)
Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити.
Представник відповідача Чернівської сільської ради Березівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у їх відсутність. 
Третя особа: приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області Сологуб Олег Анатолійович у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у його відсутність. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Судом встановлено, що Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 28.01.2025 року у справі № 508/1048/24 встановлено факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Настасіївка Березівського району Одеської області ОСОБА_6 є рідною мамою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визначено для ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю один місяць для подання до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області заяви при прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення набрало законної сили 28.02.2025 року. (а.с.136-137)
11.03.2025 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області з заявою при прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.133)
До спадкового майна входить земельна ділянка площею 10,91 га, яка розташована на території Настасіївської сільської ради, масив 40, ділянка № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , Миколаївського (нині Березівського) району, Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 071093, виданого 24.09.2002 року на підставі розпорядження №139/А-2002 Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області від 08.09.2002 року. (а.с.15) 
27.10.2025 року приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області Сологубом О.А. надано позивачу роз`яснення, згідно якого свідоцтво про право на спадщину видати не можливо, так як відсутній останній заповіт, складений ОСОБА_6 , посвідчений Настасіївською сільською радою Миколаївського району Одеської області 10 липня 2017 року, реєстровий номер 116. Рекомендовано звернутися до суду для оформлення спадкових справ. (а.с.30) 
Згідно Довідки, виданої Чернівською сільською радою Березівського району Одеської області від 25.11.2025 року в архіві Настасіївського старостинського округу Чернівської сільської ради в документації нотаріальних дій колишньої Настасіївської сільскої ради заповіт (а саме текст заповіту) за номером 116 від 10.07.2017 року відсутній, натомість є копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за номером 60998062 від 27.07.2017 року за запис в книзі реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Настасіївської сільської ради. (а.с.28) 
Копія спадкової справи № 19/2025, заведена 11.03.2025 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 містить копії трьох заповітів, складених останньою за життя, а саме: заповіт ОСОБА_6 , посвідчений Настасіївською сільською радою Миколаївського району Одеської області 03.11.2009 року (номер в реєстрі нотаріальних дій 105, номер у спадковому реєстрі 48872031); копія заповіту ОСОБА_6 , посвідчена Настасіївською сільською радою Миколаївського району Одеської області 09.12.2016 року (номер в реєстрі нотаріальних дій 226, номер у спадковому реєстрі 59979457); копія заповіту ОСОБА_6 , посвідчена Настасіївською сільською радою Миколаївського району Одеської області 04.07.2017 року (номер в реєстрі нотаріальних дій 101, номер у спадковому реєстрі 74639440). Текст заповіту ОСОБА_6 , посвідчений Настасіївською сільською радою Миколаївського району Одеської області 10.07.2017 року (номер в реєстрі нотаріальних дій 116, номер у спадковому реєстрі 60998062) відсутній. 
Окрім того, згідно матеріалів вказаної спадкової справи за оформленням своїх спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , окрім позивача, ніхто не звертався.
Також, згідно Довідки виданої Андрієво-Іванівською (Чернівською) сільською радою Березівського району Одеської області від 30.09.2024 року, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно мала реєстрацію місця проживання та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Особи, які мали реєстрацію місця проживання та постійно проживали разом із ОСОБА_6 по день смерті – відсутні. (а.с.135) 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. 
Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідност. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно дост. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно дост. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд бере до уваги те, що відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , позовні вимоги було визнано та не надано до суду жодних заперечень, проти задоволення позову чи письмових доказів, які б спростовували доводи позивача. 
Зважаючи на те, що надані позивачем докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, при цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, тому на переконання суду позовні вимоги викладені в даній позовній заяві підлягають до задоволення в повному обсязі.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
За змістом частини першої статті 2 ЦПК України метою цивільного судочинства є саме ефективний захист прав та інтересів позивача. Отже, спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, - до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків (див.: mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження №14-144цс18).
Велика Палата Верховного Суду вже зауважувала, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див.: постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20, провадження № 11-416заі20).
Задоволення судом позовної вимоги має, з урахуванням вимог правовладдя (верховенства права), дозволити досягнути мети судочинства, зокрема реально відновити суб`єктивне право, яке порушив, оспорює або не визнає відповідач.
Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Згідно з частинами першою, другою пункту першого статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, і способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення права власності в нотаріальному порядку (див. постанову Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17 (провадження № 61-13688св21)).
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
Разом з тим, спадкоємцю може належати в порядку спадкування лише те майно, право на яке за життя набув спадкодавець.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 02 листопада 2022 року у справі № 332/2880/18 (провадження № 61-11768св20).
Разом з тим, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).
У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.
Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом.
Відповідно до частини першої статті 1251 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що належним відповідачем у спорах про визнання права власності на майно у порядку спадкування є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням.
Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 16 лютого 2022 року в справі № 752/3435/16 (провадження № 61-231св20), від 29 червня 2022 року у справі № 175/772/16-ц (провадження № 61-3581св21), від 27 липня 2023 року у справі № 296/8061/19 (провадження № 61-2873св22) та інших.
У цій справі предметом спору є визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті матері права власності на нерухоме майно.
Відповідачами за цим позовом ОСОБА_1 визначила, зокрема, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц).
Суд, проаналізувавши доводи, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, приходить до висновку, що позов поданий до неналежних відповідачів.
Згідно з усталеною судовою практикою при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, також відмови від її прийняття відповідачами у спорах про визнання права власності на спадкове майно є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
При цьому суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, яка зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
За такого, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є неналежними відповідачами у справі, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, заявлених до цих відповідачів.
Керуючись ст. ст.4, 12, 19, 83,175, 177, 184,259,263,265,268 ЦПК України, ст.ст.16,392,1216,1220,1223,1268 ЦК України, суд, 
ухвалив:
Позовну заяву - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка поверла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку, площею 10,91 га, яка розташована на території Настасіївської сільської ради Миколаївського (зараз Березівського) району Одеської області, що належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ОД № 071093, виданого 24.09.2002 року на підставі розпорядження № 139/А-2002 Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області від 08.05.2002 року. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач:  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .
Відповідач:  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_10 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .
Відповідач: Чернівська сільська рада Березівського району Одеської області, адреса: 67021, Одеська область, Березівський район, с. Чернове, вул. Центральна, 89, код ЄРДПОУ: 04380181.
Третя особа: приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області Сологуб Олег Анатолійович, адреса: 67000, Одеська область, Березівський район, селище Миколаївка, вул. Лесі Українки, 4.
Повний текст рішення складено 09.07.2026.

Суддя          Дмитро БАНТАШ