ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/14943/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А., 

за участю секретаря судового засідання Перетятько К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 в адміністративній справі №160/14943/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення, - 

ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення № 0226972407 від 01.05.2025 року, за яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 1 841 426,25 грн., в тому числі 1 473 141,00 грн. за податковими та/або іншими зобов`язаннями та 368 285,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- частково визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення № 0227002407 від 01.05.2025 року, за яким щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було застосовано штраф з податку на додану вартість в розмірі 34 755,01 грн., в частині суми штрафу в розмірі 3 400,00 грн.;
- визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення № 0226912407 від 01.05.2025 року, за яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 683 365,29 грн., в тому числі 546 692,23 грн. за податковими та/або іншими зобов`язаннями та 136 673,06 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення № 0226922407 від 01.05.2025 року, за яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання по військовому збору на загальну суму 56 947,11 грн., в тому числі 45 557,69 грн. за податковими та/або іншими зобов`язаннями та 11 389,42 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДПС у Дніпропетровській області рішення № 0226952407 від 01.05.2025 року про застосування щодо фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 115 333,18 грн.;
- визнати протиправною та скасувати прийняту ГУ ДПС у Дніпропетровській області вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0226932407 від 01.05.2025 року про сплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 заборгованості з єдиного внеску в сумі 231 684,16 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було задоволено частково.
Визнано частково протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 01.05.2025 року № Ф-0226932407 ГУ ДПС у Дніпропетровській області на суму недоїмки у розмірі 203 560,40 грн.
Визнано частково протиправним та скасовано рішення № 0226952407 від 01.05.2025 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчаасно не нарахованого єдиного внеску ГУ ДПС у Дніпропетровській області у розмірі штрафної санкції 101 271,31 грн.
Визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення від 01.05.2025 року № 0226912407 ГУ ДПС у Дніпропетровській області в частині нарахування грошового зобов`язання з ПДФО у розмірі 459 014,70 грн. та в частині штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 114 753,68 грн.
Визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення від 01.05.2025 року № 0226922407 в частині нараховання грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 38 251,23 грн. та в частині штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 9 562,81 грн.
Визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення від 01.05.2025 року № 0226972407 ГУ ДПС у Дніпропетровській області в частині нарахування грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 1 470 070 грн. та в частині штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 367 517,50 грн.
Визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення від 01.05.2025 року № 0227002407 ГУ ДПС у Дніпропетровській області в частині суми штрафу у розмірі 3400 грн.
В іншій частині заявлених позовних вимог було відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
В обгрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що з огляду на допущені позивачем порушення приписів податкового законодавства, спірні податкові повідомлення-рішення були прийняті у відповідності з приписами законодавства. Вказано, що під час проведення інвентаризації в ході документальної перевірки не є можливим встановити фактичну наявність та/або відсутність залишків товарів станом на 30.09.2023, 31.12.2023.
Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Представник позивача в судовому засіданні заперечував відносно задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.
Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 року по31.12.2023 року.
За результатами проведення цієї перевірки, було складено акт № 1537/04-36-24- 07/ НОМЕР_1 від 04.04.2025 року (далі за текстом – Акт перевірки, Акт від 04.04.2025 року № 1537/04-36-24-07/ НОМЕР_1 ).
Відповідно до висновків Акту перевірки, документальною плановою виїзною перевіркою встановлено наступні порушення вчинені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 31.12.2023 року:
- п. 44.1 ст. 44, п. 170.10 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено неналежне ведення книги обліку доходів та витрат за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року та ненадання книги обліку доходів і витрат – заниження загального отриманого доходу, заниження та завищення задекларованих документально підтверджених витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу від здійснення діяльності, відображених у додатках Ф2 декларацій про доходи та майно за 2018-2023 роки, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності;
- абз. «б» п. 176.2 ст. 176, п. 51.1 ст. 51, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, у результаті не надання Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (форма № 1-ДФ, 4-ДФ) за періоди: І кв. 2022 – ІІ кв. 2023 року;
- пп. 177.5.2 п. 177.5 ст. 177, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, у результаті несвоєчасного надання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік (період з 01.01.2023 року по 30.09.2023 року);
- п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, в частині заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за перевіряємий період в загальній сумі 546 692,24 грн., в тому числі за 2018 рік – 107 398,44 грн., за 2019 рік – 424 830,33 грн., за 2023 рік – 14 463,46 грн.;
- пп. 1.2 п. 161 підр. 10 розд. ХХ, ст. 177 Податкового кодексу України, в частині заниження податкових зобов`язань з військового збору у розмірі 45 557,69 грн., в тому числі: за 2018 рік – 8 949,87 грн., за 2019 рік – 35 402,53 грн., за 2023 рік – 1 205,29 грн.;
- абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 231 684,16 грн., а саме: за 2018 рік – 102 383,70 грн., за 2019 рік – 124 211,50 грн., за 2023 рік – 5 088,96 грн.;
- п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу України, в частині заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 1 473 141,00 грн., в тому числі: за грудень 2018 року - 1 283,00 грн., за листопад 2022 року – 1 788,00 грн., за вересень 2023 року – 1 470 070,00 грн.;
- п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України з урахуванням п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу України в частині не реєстрації в ЄРПН зведеної податкової накладної по обсягам постачання в частині не нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за вересень 2023 року по обсягу постачання на суму – 7 350 350,00 грн.;
- п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, встановлено здійснення операцій без реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а саме реєстрація податкових накладних в ЄРПН була зупинена і платником податку протягом 365 календарних днів не вживалися заходи по їх розблокуванню або отримане рішення про відмову в їх реєстрації не оскаржено в адміністративному / судовому порядку в 2021-2023 роках на суму ПДВ – 59 741,69 грн. та нереєстрація податкових накладних в ЄРПН за вересень 2023 року на суму ПДВ 2 968,33 грн.;
- п. 287.3, п. 287.7 ст. 287, п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України, в частині заниження податкового зобов`язання з орендної плати за землю за 2019 рік на загальну суму 32 554,39 грн.
Висновки акту перевірки обгрунтовані наступним:
- в порушення п.п. 177.52. п . 177.5 ст 177, п.л. 49.18.4 п . 49.18 ст . 49 ПКУ встановлено
несвоєчасне надання ФОП ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан і доходи №2387297337 за 2023 рік (період з 01.01.2023 по 30.09.2023) по терміну надання 30.04.2024, фактично надано 03.10.2024;
- за результатами перевірки ведення обліку доходів та витрат встановлено не ведення /неналежне ведення обліку доходів і витрат в порушення п. 44.1 ст. 44, п. 177.10 ст. 177 ПКУ, а саме: за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 книга обліку доходів та витрат велася неналежним чином та відсутня книга обліку доходів та витрат з 01.01.2020 по 30.09.2023;
- в ході проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 у зв?язку з неналежним веденням книги обліку доходів та витрат за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 та ненаданням для проведенням перевірки книги за період з 01.01.2020 по 30.09.2023 було визначено суми одержаного доходу за період 2018-2023 на підставі первинних документів, а саме : виписок банку про рух коштів по розрахунковим рахункам; таким чином , в порушення вимог п . 177.1, п .177.2 ст . 177 ПКУ ФОП ОСОБА_1 безпідставно занижено суму загального одержаного доходу за перевіряємий період на загальну суму 487097,4 грн., в тому числі за 2019 - 76982,77 грн., за 2020 - 10161,21 грн., за 2021 - 50852,51 грн., за 2022 - 9245,91 грн., за 2023 - 339855,00 грн.;
- в ході перевірки згідно наданих до перекірки первинних документів, даних ЄРПН встановлено , що ФОП ОСОБА_2 в період з 01.01.2018 по 30.09.2023 були придбані товарно- матерівльні цінності на суму без ПДВ 7350350,69 грн., ПДВ - 1470070,14 грн. (які сплачені згідно виписок банку про рух грошових коштів ), а саме в асортименті : бікроеласт, цемент, емаль, гіпсокартон, домкрат та інше; до перевірки не налано документальних підтверджень фактичного здійснення ремонтних робіт з використанням вищезазначених ТМЦ, а саме: відсутні акти дефектовки та / або необхідності здійснення ремовтних робіт в приміщеннях, договори з постачальниками робіт/послуг на виконання ремонтних робіт, калькуляція на обгрунтовану розраховану кількість /номенклатуру матерівлів необхідних для ремонту, акти виконаних робіт/наданих послуг, оплата за виконані ремонтні роботи та інші первинні документи, підтверджуючі використання зазначених у актах описання ТМЦ У господарській діяльності). ФОП ОСОБА_1 інформацію про залишки ТМЦ станом на 01.01,2018, на 01.01.2019, на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022, на 30.09.2023 не надано, також не налано підтвердження реалізації зазначених ТМЦ. Виходячи з вищенаведеного, за результатами перевірки при визначенні документально підтверджених виграт не враховані витрати по придбаним та не реалізованим товарно-матеріальним цінностям за 2018-2023 у розмірі 7350350,69 грн., в саме : за 2018 - 2411330,74 грн., за 2019 - 3419500,9 грн., за 2020 - 1296954,53 грн., за 2021 - 205847,85 грн., за 2022 - 7425 грн., за 2023 - 9291,67 грн.;
- в ході проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 встановлено: завищення суми документально підтверджених витрат за перевірямий період на загальну суму 2 879 843,76 в т . ч .: за 2018 - 596 658,01 грн., за 2019 - 2 283 185,75 грн. заниження суми документально підтверджених витрат за перевіряємий період на загальну суму 337 187,06 грн, в т . ч .: за 2020 - 10 161,21 грн., за 2021 - 50 852,51 грн., за 2022 - 16 670,91 грн., за 2023 - 259502,43 грн.;
- перевіркою правильності визначення суми чистого оподатковуваного доходу ФОП ОСОБА_3 період з 01.01.2018 по 30.09.2023 становлено його заниження на загальну суму 3037179,10 грн., в тому числі за 2018 - 596658,01 грн., за 2019 - 2360168,52 грн., за 2023 - 80352,57 грн.;
- перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2018 по 30.09.2023, що підлягає сплаті до бюджету ФОП ОСОБА_2 , встановлено його заниження на загальну суму 546692,24 грн., в тому числі за 2018 - 107398,44 грн., за 2019 - 424830,33 грн., за 2023 - 14463,46 грн.;
- ФОП ОСОБА_1 порушено абз. «б» п. 176.2 ст. 176 ПКУ та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь фізичних осіб , і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року за Nє 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2015 за №111/26556 в частині не подання відомостей за періоди 1 кв. 2022 - 1 кв . 2023;
- встановлено заниження отриманого чистого доходу ФОП ОСОБА_2 від провадження господарської діяльності за період з 01.01.2018 по 30.09.2023 встановлено його заниження на загальну суму 3037179,10 грн., в тому числі за 2018 - 596658,01 грн., за 2019 - 2360168,52 грн., за 2023 - 80352,57 грн.; за результатами перевірки ФОП ОСОБА_2 підлягає нарахуванню військовий збір у розмірі 45557,69 грн., в т. м.: за 2018 - 8949,87 грн., за 2019 - 35402,53 грн., за 2023 - 1205,29 грн. з урахуванням раніше сплаченого платником податків військовго збору;
за результатами перевірки встановлено порушення абз. 1 п . 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.10 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», у результаті чого занижено единий внесок на загальнообов`язкове державне соціальне за перевіряємий період у загальній сумі 231684,16 грн., а саме: за 2018 - 102383,7 грн., за 2019 - 124211,5 грн., за 2021 - 5088,96 грн. з урахуванням раніше сплаченої суми єдиного внеску; 
в ході перевірки згідно наданих до перевірки первинних документів, даних ЄРПН встановлено, що ФОП ОСОБА_4 в період з 01.01.2018 по 30.09.2023 були придбані товарно- матеріальні цінності на суму без ПДВ цінності на суму без П / ДВ 7350350,69 грн., ПДВ - 1470070,14 грн.; ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано докумснтальних підтверджень використання вищезазначених ТМЦ у господарській діяльності ( відсутні акти виконаних робіт, акти списання ТМ та інші первинні документи, підтверджуючі використання у господарській діяльності ). ФОП ОСОБА_1 інформації про залишки ТМЦ станом на 30.09.2023, 31.12.2023 не надано;
- ФОП ОСОБА_1 . В порушення п . 198.6. ст . 198 Податкового кодексу України до декларації з ПДВ за грудень 2018 від 14.01.2019 Nє9303843019 до податкового кредиту з ПДВ включено ПДВ у розмірі 1238,40 грн. по постачальнику ТОВ «АКТИТОРГКРІП» за жовтень 2018 без підтвердження податковими накладними, зарсестрованими в ЄРПН; ФОП ОСОБА_1 в порушення п. 198.6, ст. 198 Податкового кодексу України до уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з подитку на додану вартість за листопад 2022 від 18.01.2023 № 9003375336 до податкового кредиту з ПДВ включено ПДВ у розмірі 3988,77 грн. без підтвердження податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН;
- перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2018 по 30.09.2023 встановлено заниження податку на додану вартість: показник рядку 18 Декларацій з ПДВ на загальну суму 1473141 грн., в т. ч.:
- за грудень 2018 на загальну суму 1283 грн.
- за листопад 2022 на загальну суму 1788 грн.
- за вересень 2023 на загальну суму 1470070 грн.;
ФОП ОСОБА_2 не зареєстровано в ЄРПН зведену податкову накладну в частині ненарахування податкових зобов`язань з ПДВ у сумі 1470070 грн. на товарно-матеріальні цінності, придбані, які віждсутні у залишках ТМЦ та не використані у госполарській діяльності ФОП ОСОБА_2 ;
- в порушення п. 201.1 ст. 201 ПКУ встановлено здійснення операцій без ресстрації податкових накладних в ЄРПН, а саме нереєстрація податкових накладних в ЄРПН за вересень 2023 на суму ПДВ 2968,33 грн.;
- в порушення п. 201.1 ст. 201 встановлено здійснення операцій без реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а саме реєстрація податкових накладних в ЄРПН була зупинена і платником податку протягом 365 календарних днів не вживалися заходи по її розблокуванню або отримане рішення про відмову в їх реєстрації не оскаржено в адміністративному /судовому порядку в період 2021-2023 на суму ПДВ - 59741,69 грн.;
- перевіркою правильності обчислення , повноти і своєчасності сплати оредної плати за землю за період з 2018-2023 встановлено заниження податкового зобов`язання з орендної плати за землю за 2019 рік на загальну суму 32 554,39 грн., чим порушено п. 287.3, п. 287.7 ст. 287, п. 288.7 ст. 288 ПК України;
За результатами розгляду висновків проведеної перевірки, ГУ ДПС у Дніпропетровській області були прийняті:
- податкове повідомлення-рішення № 0227002407 від 01.05.2025 року, за яким застосовано штраф з податку на додану вартість в розмірі 34 755,01 грн.;
- податкове повідомлення-рішення № 0227032407 від 01.05.2025 року, за яким збільшено суму грошового зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб на загальну суму 40 692,99 грн., в тому числі 32 554,39 грн. за податковими та/або іншими зобов`язаннями та 8 138,60 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- податкове повідомлення-рішення № 0226972407 від 01.05.2025 року, за яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 1 841 426,25 грн., в тому числі 1 473 141,00 грн. за податковими та/або іншими зобов`язаннями та 368 285,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- податкове повідомлення-рішення № 0226822407 від 01.05.2025 року, за яким застосовано штраф з податку на додану вартість в розмірі 1 020,00 грн.;
- податкове повідомлення-рішення № 0226852407 від 01.05.2025 року, за яким застосовано штраф з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1 020,00грн.;
- податкове повідомлення-рішення № 0226882407 від 01.05.2025 року, за яким застосовано штраф з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 340,00 грн.;
- податкове повідомлення-рішення № 0226912407 від 01.05.2025 року, за яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 683 365,29 грн., в тому числі 546 692,23 грн. за податковими та/або іншими зобов`язаннями та 136 673,06 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- податкове повідомлення-рішення № 0226922407 від 01.05.2025 року, за яким збільшено суму грошового зобов`язання по військовому збору на загальну суму 56 947,11 грн., в тому числі 45 557,69 грн. за податковими та/або іншими зобов`язаннями та 11 389,42 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- рішення № 0226952407 від 01.05.2025 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 115 333,18 грн.;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0226932407 від 01.05.2025 року про сплату заборгованості з єдиного внеску в сумі 231 684,16 грн.
Предметом позову є лише наступні рішення, які прийнято за результатами перевірки:
- податкове повідомлення-рішення № 0226972407 від 01.05.2025 року, за яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 1 841 426,25 грн., в тому числі 1 473 141,00 грн. за податковими та/або іншими зобов`язаннями та 368 285,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- податкове повідомлення-рішення № 0227002407 від 01.05.2025 року, за яким щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було застосовано штраф з податку на додану вартість в розмірі 34 755,01 грн., в частині суми штрафу в розмірі 3 400,00 грн.
- податкове повідомлення-рішення № 0226912407 від 01.05.2025 року, за яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 683 365,29 грн., в тому числі 546 692,23 грн. за податковими та/або іншими зобов`язаннями та 136 673,06 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- податкове повідомлення-рішення № 0226922407 від 01.05.2025 року, за яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання по військовому збору на загальну суму 56 947,11 грн., в тому числі 45 557,69 грн. за податковими та/або іншими зобов`язаннями та 11 389,42 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- рішення № 0226952407 від 01.05.2025 року про застосування щодо фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 115 333,18 грн.;
- вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0226932407 від 01.05.2025 року про сплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 заборгованості з єдиного внеску в сумі 231 684,16 грн.
Не погодившись з правомірністю наведених податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, є проведення під час податкової перевірки інвентаризації товарів та складання відповідного акту, яким зафіксовано, зокрема факт такої нестачі, що відповідачем здійснено не було.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Відповідно підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (пункт 198.5 статті 198 Податкового кодексу України).
За змістом наведених норм, платник податку зобов`язаний самостійно нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України, за товарами, під час придбання яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
При цьому під положення зазначеної статті підпадають і ті товари, нестачу яких виявлено за результатами проведеної вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу контролюючого органу.
Як видно з матеріалів справи, податковий орган на підтвердження правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень посилається на те, що перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2018 по 30.09.2023 встановлено їх заниження всього у сумі 1470070 грн., у тому числі: - вересень 2023 – 1470070 грн.; в ході перевірки згідно наданих до перевірки первинних документів, даних ЄРПН встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в період з 01.01.2018 по 30.09.2023 були придбані товарно-матеріальні цінності на суму без ПДВ цінності на суму без ПДВ 7350350,69 грн., ПДВ - 1470070,14 грн., в ході проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 на підставі п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, п. 85.2 ст. 85 ПКУ було надано запити № 6 від 20.03.2025, №7 від 26.03.2025 щодо використання в господарській діяльності ТМЦ за 2018-2023 роки.; ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано документальних підтверджень фактичного здійснення ремонтних робіт з використанням вищезазначених ТМЦ, а саме: відсутні акти дефектовки та/або необхідності здійснення ремонтних робіт в приміщеннях, договори з постачальниками робіт/послуг на виконання ремонтних робіт, калькуляція на обґрунтовану розраховану кількість/номенклатуру матеріалів необхідних для ремонту, акти виконаних робіт/наданих послуг, оплата за виконані ремонтні роботи та інші первинні документи, підтверджуючі використання зазначених у актах списання ТМЦ у господарській діяльності). 
Також, відповідач зазначає, що в періоді з 01.01.2018 по 30.04.2021 в штаті ФОП ОСОБА_1 відсутні наймані працівники, які за посадами можуть виконувати ремонтні роботи, з 01.05.2021 по 30.09.2023 взагалі відсутні наймані працівники.; ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано документальних підтверджень використання вищезазначених ТМЦ у господарській діяльності (відсутні акти виконаних робіт, акти списання ТМЦ та інші первинні документи, підтверджуючі використання у господарській діяльності); ФОП ОСОБА_1 інформації про залишки ТМЦ станом на 30.09.2023, 31.12.2023 не надано; в порушення п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п.198.5 ст.198, п.199.1 ст.199 ПКУ ФОП ОСОБА_1 неправомірно занижено задекларовані показники у рядку 4.1.1 Декларації за вересень 2023 у сумі 1470070 грн. в частині не нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на товарно-матеріальні цінності, придбані в період з 01.01.2018-30.09.2023, які відсутні в залишках ТМЦ станом на 30.09.2023, на 31.12.2023 та не використані в господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 ; при цьому, що ФОП ОСОБА_1 анульовано свідоцтво платника ПДВ 01.10.2023; відповідно п.184.7 ст.184 ПКУ якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів; отже, до 01.10.2023 ФОП ОСОБА_1 необхідно було нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ по вищезазначених ТМЦ, чого платником податків зроблено не було; в порушення п. 201.1 ст. 201 ПКУ з урахуванням п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п.198.5 ст.198, п.199.1 ст.199 ПКУ ФОП ОСОБА_1 не зареєстровано в ЄРПН зведену податкову накладну по обсягам постачання в частині не нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за вересень 2023 у сумі ПДВ 1470070 грн., обсяг поставки – 7350350 грн. на товарно-матеріальні цінності, придбані, які відсутні в залишках ТМЦ станом на 30.09.2023, 31.12.2023 та не використані в господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 , то суд зазначає наступне.
Отже, фактично податковим органом в Акті перевірки від 04.04.2025 року № 1537/04-36-24-07/ НОМЕР_1 встановлено факт нестачі станом на 30.09.2023 року та 31.12.2023 року товарно-матеріальних цінностей придбаних з 01.01.2018 року по 30.09.2023 року на суму без ПДВ 7 350 350,69 грн., ПДВ – 1 470 070,14 грн.
Так, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що проведення платником податку на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки інвентаризації товарів є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06.02.2020 по справі № 807/1556/17, які враховуються судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Згідно приписів підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Частинами першою та другою статті 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов`язковим згідно з законодавством.
Відповідно до пункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючий орган під час проведення перевірки має право, зокрема, вимагати від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.
Правила проведення інвентаризації для юридичних осіб, у тому числі обов`язкові випадки її проведення та оформлення результатів інвентаризації визначено Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 2 вересня 2014 року №879 (далі - Положення №879), пунктом 5 розділу І якого встановлено, що інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.
Пунктом 7 розділу І Положення №879 встановлено випадки обов`язкового проведення інвентаризації, зокрема, на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа.
За приписами пункту 1 розділу II вказаного Положення, для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства
У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.
Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про наступне:
- контролюючий орган під час проведення перевірки має право вимагати проведення платником податків інвентаризації;
- контролюючий орган має направити належним чином оформлений документ, який містить вимогу на проведення інвентаризації;
- платник податків, який отримав вимогу про проведення інвентаризацію, зобов`язаний провести інвентаризацію;
- розпорядчим документом керівника платника податків створюється інвентаризаційна комісія. Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії та у присутності матеріально відповідальної особи;
- посадові особи контролюючого органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.
Щодо присутності фахівців контролюючого органу під час проведення інвентаризації, то слід зазначити, що посадові особи контролюючого органу можуть бути присутні при проведенні інвентаризації за їх згодою, проте така присутність не є обов`язковою.
Доказів щодо неможливості прийняти участь в проведенні інвентаризації (проводилась в межах проведення перевірки) чи відмови Товариством фахівцям відповідача бути присутніми під час проведення інвентаризації, контролюючим органом не надано, матеріали справи таких не містять.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що у розумінні пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку є проведення під час податкової перевірки інвентаризації товарів та складання відповідного акту, яким зафіксовано, зокрема факт такої нестачі.
Як видно з пояснень відповідача, відображених у відзиві на позов та апеляційній скарзі, останнім не вимагалось від позивача проведення інвентаризації ТМЦ.
В свою чергу, позивач самостійно не провадив інветаризацію товарно-матеріальних цінностей.
Отже, з огляду на вказані обставини справи та приписи законодавства, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що викладений в акті перевірки факт відсутності ТМЦ на суму без ПДВ 7350350,69 грн., ПДВ - 1470070,14 грн., встановлений контролюючим органом не у спосіб, передбачений податковим законодавством, з огляду на це, висновок про заниження податкових зобов`язань з ПДВ є безпідставним.
Щодо посилань податкового органу на те, що ФОП ОСОБА_1 анульовано свідоцтво платника ПДВ 01.10.2023, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу України, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Згідно п. 187.4 ст. 187 Податкового кодексу України якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.
Як видно з матеріалів справи, позивачу анульовано свідоцтво платника ПДВ 01.10.2023 року, що на переконання податкового органу породжувало у останньої обов`язок виконати приписи п. 187.4 ст. 187 Податкового кодексу України.
Однак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що проведення платником податку на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки інвентаризації товарів є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Таким чином, відповідач фактично повинен був виконати під час проведення перевірки вимоги п. 184.7 ПК України замість позивача: визначити конкретні товари, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; відповідач вказаних дій під час перевірки не зробив.
З матеріалів справи видно, що наведені дії податковим органом вчинені не були.
В свою чергу, з огляду на вказані обставини справи, хибниим є висновки відповідача щодо порушення обов`язку по складанню та реєстрації протягом граничного строку податкових накладних та як наслідок протиправність накладення на позивача штрафу у розмірі 3400.00 грн.
Щодо доводів відповідача про завищення позивачем сум документально підтверджених витрат на суму 2 879 843,76 грн., в т.ч. за 2018 рік – 596 658,01 грн., за 2019 рік – 2 283 185,75 грн., а також доводів відповідача про заниження сум документально підтверджених витрат суму 337 187,06 грн., в т.ч. за 2020 рік – 10 161,21 грн., за 2021 рік – 50 852,51 грн., за 2022 рік – 16 670,91 грн., за 2023 рік – 259 502,43 грн., то колегія суддів апеляційного суду зазначає натупне.
Як видно з матеріалів справи, на переконання податкового органу, при визначені документально підтверджених витрат позивачем були протиправно не враховані витрати на придбаним та не реалізованим товарно-матеріальним цінностям за 2018-2023 роки на суму 7 350 350,69 грн., а саме: за 2018 рік – 2 411 330,74 грн., за 2019 рік – 3 419 500,90 грн., за 2020 рік – 1 296 954,53 грн., за 2021 рік – 205 847,85 грн., за 2022 рік 7425 грн., за 9291,67 грн.
Однак, як вже було зазначено судом апеляційної інстанції, єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, є проведення під час податкової перевірки інвентаризації товарів та складання відповідного акту, яким зафіксовано, зокрема факт такої нестачі.
З матеріалів справи видно, що наведеної інвентаризації відповідачем проведено не було.
Відтак, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказаний вище висновок відповідача у акті перевірки є необгрунтованим та безпідставним.
Поряд з вказаним, оскільки під час розгляду справи судом апеляційнї інстанції не встановлено заниження позивачем доходів та витрат за 2018 рік, то позивач вірно визначив суми ЄСВ за 2018 рік у розмірі 45 047,15 грн. з суми задекларованого позивачем чистого прибутку згідно декларації за 2018 рік у розмірі 204 759,76 грн, а тому відповідач протиправно нарахував позивачу ЄСВ за 2018 рік.
Також, з огляду на підтверджений факт протиправності нарахування позивачу вищенаведених податкових зобов`язань, колегія суддів апеляційного суду вважає вірними висновки суду першої інстанції, що податкове повідомлення – рішення від 01.05.2025 року № 0226912407 є правомірним у сумі ПДФО у розмірі 87 677,53 грн. та штрафна (фінансова) санкція 21 919,38 грн.; в іншій частині вказане податкове повідомлення – рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
В свою чергу, податкове повідомлення-рішення від 01.05.2025 року № 0226922407 є правомірним у сумі військового збору 7306,46 грн. та штрафна (фінансова) санкція 1826,61 грн.; в іншій частині вказане податкове повідомлення – рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 01.05.2025 року № Ф-0226932407 є правомірною у розмірі 28 123,76 грн.; в іншій частині вказана вимога є протиправною та підлягає скасуванню.
Рішення № 0226952407 від 01.05.2025 року про застосування щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску є правомірним у сумі 14 061,88 грн.; в іншій частині вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Податкове повідомлення – рішення від 01.05.2025 року № 0226972407 правомірним є лише в сумі грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 3071 грн. та штрафна (фінансова) санкція 767,75 грн.; в іншій частині вказане податкове повідомлення – рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 в адміністративній справі №160/14943/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва