Номер провадження 2/754/8152/26
Справа №754/6163/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

13 липня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВИЙ КОЛЕКТОР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 43 601,89 грн, та ухвалив таке рішення:
Стислий виклад позицій сторін 
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВИЙ КОЛЕКТОР", як новий кредитор за споживчим кредитним договором № 1739582 від 02.09.2024, звернувся до суду з позовом до Відповідача, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості в розмірі 43 601,89 грн, яка складається з 16 899,89 грн заборгованості за тілом кредиту, 18 252,00 грн заборгованості за сумою відсотків та 8 450,00 грн штрафу.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЛФІ КРЕДИТ" (первісним кредитором) та Відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1739582, за умовами якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 16 900,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань з повернення кредиту та сплати відсотків, станом на 26.11.2025 утворилася зазначена заборгованість.
Позивач вказує, що 26.11.2025 між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР" укладено договір факторингу № 261125/1, за умовами якого Позивач набув право вимоги до Відповідача за вказаним кредитним договором на підставі Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді.
Також Позивач просить покласти на Відповідача судові витрати у загальному розмірі 2 889,38 грн, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрат на відправлення копії позовної заяви з додатками Відповідачу в сумі 226,98 грн
Відповідач відзив на позов не подав.
Відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи у суді. Суд додатково надсилав копію ухвали про відкриття провадження у справі на електронну адресу romangrigoriev@007gmail.com та повідомляв про дату початку розгляду справи по суті на номер телефону НОМЕР_1 , що вказані в позовній заяві та кредитному договорі, з метою вжиття заходів щодо належного повідомлення Відповідача про розгляд справи.
Суд вирішує справу за наявними матеріалами у зв`язку з ненаданням Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, і не заявлення клопотання про надання додаткового часу для подання відзиву (частина восьма статті 178 ЦПК України).
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН, ОЦІНКА СУДУ 
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).
Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1, абзац четвертий частини другої статті 8).
Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").
02.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕЛФІ КРЕДИТ" (Первісний кредитор) та Відповідач, ОСОБА_1 , уклали договір про споживчий кредит № 1739582 у формі електронного документа з урахуванням особливостей укладання кредитного договору в електронному вигляді, що визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Перед підписанням договору Відповідач проходив ідентифікацію з використанням системи BankID НБУ. Первісний кредитор здійснив отримання ідентифікаційних даних Відповідача та їх верифікацію із використанням цієї системи.
Зазначені дії дозволили кредитодавцю однозначно встановити особу Відповідача, який пройшов процедуру реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі та отримав доступ до особистого кабінету. Сторони уклали електронний правочин після належної ідентифікації особи позичальника.
Відповідач підписав договір про надання споживчого кредиту електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Н504 відповідно до умов договору.
На виконання умов договору 02.09.2024 ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" перерахувало Відповідачу кошти на платіжну картку НОМЕР_2 в сумі 16 900,00 грн, яку Відповідач вказав при оформленні кредиту. Ця платіжна операція відбулася через надавача платіжних послуг Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕЙТЕК", яке включено до реєстру платіжної інфраструктури Національного банку України.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується листом № 20251126-1177 від 27.11.2025, виданого ТОВ "ПЕЙТЕК", відповідно до якого повідомлено, що на виконання договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №01042024-2 від 01.04.2024, що укладений з ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ": 02.09.2024 10:55:12 на суму 16 900,00 грн. Номер транзакції в системі ТОВ "ПЕЙТЕК" - 8b0e03e1-3b91-49f5-a28d-6503b756cefe Номер транзакції в системі ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" - 7d31c882de597c6f906d1d6277eb1d47 Session ID - 026631352322 Сайт торгівця - http://selfiecredit.com.ua Код авторизації - 283515 Банк-еквайр - АТ "ПУМБ" Призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 4441114461490045.
Оцінюючи цей доказ, Суд враховує, що згідно з нормами частини четвертої статті 31 Закону України "Про платіжні послуги" від 30 червня 2021 року № 1591-IX після виконання платіжної операції надавач платіжних послуг платника зобов`язаний надати платнику у спосіб та в порядку, визначені договором, таку інформацію: відомості, які дають змогу платнику ідентифікувати виконану платіжну операцію та інформацію про отримувача (за наявності технічної можливості); суму платіжної операції у валюті рахунку платника та у валюті платіжної операції; суму всіх комісійних винагород та зборів, що утримані з платника за виконання платіжної операції (за наявності технічної можливості розмір кожної комісійної винагороди зазначається окремо); курс перерахунку іноземної валюти (якщо платнику надавалися послуги з виконання операцій з обміну іноземної валюти); дату і час прийняття до виконання платіжної інструкції, дату валютування (у разі її зазначення).
У разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача надавач платіжних послуг отримувача має право: 1) зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів та зарахувати кошти на відповідний рахунок для встановлення належного отримувача. У разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення; 2) не уточнювати номер рахунку та/або код отримувача. У такому разі надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний повернути кошти надавачу платіжних послуг платника не пізніше наступного робочого дня після їх надходження із зазначенням причини повернення. 
Тобто, зважаючи на наведені норми Закону України "Про платіжні послуги" у разі, якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів Відповідачу, відомості про нього, як про належного отримувача кредиту не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулась.
Отже, довідка, видана фінансовою компанією (суб`єктом господарювання у сфері надання платіжних послуг), яка має відповідну ліцензію, є належним доказом. Вона містить інформацію про здійснення платежу в рамках договірних відносин між первісним кредитором і Відповідачем, що безпосередньо свідчить про проведення фінансової операції та повністю відповідає вимогам законодавства щодо належності, допустимості та достовірності доказів.
Така довідка у сукупності з електронним договором є належним первинним документом у розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки вона містить відомості про здійснену операцію.
У пунктах 15.15, 15.16 постанови від 27 березня 2024 року у справі № 191/4364/21 Велика Палата Верховного Суду з посиланням на висновки постанови від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19), від 29 січня 2021 року у справі № 922/51/20 зауважила, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), адже за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від стандарту "достатність доказів", підкреслює необхідність зіставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Отже, на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Суд звертає увагу, що не вважає факт перерахування коштів доведеним лише через те, що про нього заявив Позивач. Ця обставина встановлюється Судом як юридичний факт виключно на підставі оцінки поданих Позивачем доказів (договору та квитанції надавача платіжних послуг). Укладенню договору передувала ідентифікація Відповідача за допомогою Системи BankID НБУ, Відповідач самостійно вказав у заявці номер картки, на яку необхідно перерахувати кошти. Відповідач не надав банківської виписки з власного рахунку для спростування доказів Позивача, клопотання про витребування доказів не заявляла, тому Суд, керуючи принципом змагальності та застосовуючи стандарт вірогідності доказів (стандарт більшої переконливості), доходить висновку, що факт перерахування коштів є доведеним.
За умовами договору Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти протягом 350 днів, тобто не пізніше 18.08.2025.
Пункти 1.3 та 1.4 Договору встановлюють обов`язок Відповідача повертати кредитну заборгованість шляхом перерахування грошових коштів на банківські рахунки Товариства згідно з Графіком платежів, за яким Відповідач мав обов`язок здійснити 14 чергових платежів з періодичністю кожні 25 днів. Відповідач мав здійснити повне погашення тіла кредиту (основної суми боргу) у розмірі 16 900,00 грн під час останнього чотирнадцятого платежу 18.08.2025. 
Умови Договору передбачають також застосування фіксованої стандартної процентної ставки у розмірі 1,00% в день у межах строку кредиту (пункт 1.5.1 Договору). Водночас пунктом 1.5.2 Договору визначено, що знижена процентна ставка становить 0,45% в день та застосовується у випадку, якщо Споживач до 27.09.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів. У разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка без знижки. 
Відповідно до розрахунку первісного кредитора, що надав Позивач, у Відповідача утворилася заборгованість у розмірі 16 899,89 грн за тілом кредиту, 18 252,00 грн заборгованості за відсотками, нарахованими за період користування кредитом: з 02.09.2024 (дата укладення кредитного договору та видачі коштів) до 18.08.2025 (закінчення строку кредитування), тобто в межах строку кредитування.
Суд перевірив розрахунок заборгованості, наданий Позивачем, визнав його обґрунтованим. Цей розрахунок підтверджується первинними документами, які були подані разом із позовною заявою.
.Відповідач не надав Суду жодних доказів, які б спростовували або ставили під сумнів обґрунтованість наданого Позивачем розрахунку, а також не надав свій власний контррозрахунок заборгованості.
Позивач довів порушення Відповідачем умов цього договору шляхом неналежного виконання обов`язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів.
Натомість Відповідач не реалізував своє право на подання заперечень та доказів на їх підтвердження, не надав Суду жодних доказів, які б підтверджували повне або часткове погашення існуючої кредитної заборгованості.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (пункт 1 частини першої статті 512, стаття 514 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Позивач у цій справі набув права вимоги до Відповідача за договором споживчого кредиту, що є предметом спору, на підставі договору факторингу № 261125/1 від 26.11.2025, що був укладений з між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЛФІ КРЕДИТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВИЙ КОЛЕКТОР". Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором.
Згідно з пунктом 3.1.3 договору факторингу право вимоги переходить до Фактора після підписання Сторонами цього Договору, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей за Кредитними договорами.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 26.11.2025 відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 1739582 від 02.09.2024 на загальну суму заборгованості 43 601,89 грн, що включає 16 899,89 грн суми основного боргу, 18 252,00 грн суми нарахованих процентів та 8 450,00 грн суми штрафних санкцій, боржником за яким є ОСОБА_1 .
На виконання умов договору факторингу сторони склали та підписали Акт приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді від 26.11.2025. Крім того, матеріали справи містять докази сплати Позивачем ціни продажу за відступлення права вимоги, а саме платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 37204767222222512 від 28.11.2025 на суму 3 211 419,54 грн.
Про відступлення права вимоги Позивач повідомив Відповідача 01.12.2025 шляхом направлення СМС-повідомлення на фінансовий номер телефону Відповідача НОМЕР_1 .
Презумпція чинності цього договору не спростована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили (стаття 204 ЦК України). Усі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, a обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню у разі неспростування презумпції правомірності договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010).
Керуючись принципом змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, Суд вирішив, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню частково у загальному розмірі 35 151,89 грн (16 899,89 грн заборгованість за тілом кредиту, 18 252,00 грн - заборгованість за відсотками).
Водночас підстави для стягнення штрафу за порушення грошового зобов`язання у розмірі 8 450,00 грн відсутні із огляду на дію спеціальної норми пункту 18 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, яка звільняє позичальників за кредитним договором від відповідальності за прострочення виконання грошових зобов`язань під час воєнного стану, Позивач не має права вимагати стягнення з боржника додаткових коштів у виді неустойки (штрафу, пені) за порушення грошового зобов`язання у кредитних правовідносинах за період прострочення, що припав на період дії воєнного стану. Цією нормою установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Розподіл судових витрат 
Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до частини першої, частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3 328,00 грн. При цьому, відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Сума судового збору становить 2 662,40 грн (3 328,00 грн х 0,8).
Крім того, для реалізації свого процесуального обов`язку при поданні позовної заяви через підсистему "Електронний суд", зважаючи на відсутність у Відповідача зареєстрованого електронного кабінету, Позивач відправив копію позовної заяви з додатками засобами поштового оператора Товариства з обмеженою відповідальністю "Поштова служба "Е-ПОСТ". Фактичні витрати Позивача на відправлення цінного листа з описом вкладення становлять 226,98 грн, що підтверджується квитанцією № 1995578 від 30.03.2026 та описом вкладення.
Отже, Позивач при зверненні до суду з цим позовом поніс судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 2 662,40 грн та поштових витрат на відправлення копії позовної заяви з додатками Відповідачу в сумі 226,98 грн.
Суд задовольнив позовні вимоги частково, тому з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача судові витрати у розмірі 2 329,41 грн (2 889,38 грн х 35 151,89 грн / 43 601,89 грн).
Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Суд 
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВИЙ КОЛЕКТОР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВИЙ КОЛЕКТОР" 16 899,89 грн заборгованості за тілом кредиту та 18 252,00 грн заборгованості за сумою відсотків, а також судові витрати у розмірі 2 329,41 грн. Загальна сума стягнення становить 37 481,30 грн.
У решті вимог відмовити.
Позивач (Стягувач) Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВИЙ КОЛЕКТОР" (01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, будинок 13, офіс 601, код ЄДРПОУ 43170298, IBAN: НОМЕР_3 в АТ "ОТП БАНК")
Відповідач (Боржник) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
рішення підписано 13.07.2026
Суддя        Інна КОВАЛЕНКО