Справа №676/3522/26
Номер провадження 2/676/3602/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2026 року 
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: 
головуючої судді Пилипенко І.О.,
за участю секретаря судового засідання Райтаровського В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами 

ВСТАНОВИВ:
Представник ТзОВ «Свеа Фінанс» А. Паладич 04.05.2026 року звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами в розмірі 44740,63 грн., а також судові витрати у розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування позову вказує, що 17.06.2025 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 5617924 у формі електронного документа із використанням електронного підпису відповідача. Зокрема, вказаний кредитний договір у електронній формі було укладено із використанням електронного підпису за допомогою одноразового персонального ідентифікатора «29211», згідно якого відповідач отримав у кредит грошові кошти в розмірі 1000,00 грн. шляхом перерахування їх на банківську картку відповідача за № НОМЕР_1 , строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,95% на день, які відповідач зобов`язався повернути та сплатити вказані проценти за користування цим кредитом та комісію за його видачу. Проте, відповідач не виконав належним чином своїх кредитних зобов`язань перед первісним кредитором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку відповідач добровільно не сплачує, зокрема, на момент подання позову загальна сума заборгованості становить 3994,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 1000,00 грн.; заборгованість за несплаченими відсотками в розмірі 2394,00 грн.; пеня/штраф в розмірі 500,00 грн. та комісія -100,00 грн. Разом із тим, згідно Договору факторингу №01.02-5/26 від 23.02.2026 року первісний кредитор ТзОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги вищевказаної заборгованості на користь позивача ТзОВ «СВЕА ФІНАНС», де згідно акту приймання-передачі Реєстру боржників за цим договором до позивача ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 5617924 від 17.06.2025 року на загальну суму заборгованості в розмірі 3994,00 грн. 
Крім того, 03.03.2025 року між ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2142132 у формі електронного документа із використанням електронного підпису відповідача. Зокрема, вказаний кредитний договір у електронній формі було укладено із використанням електронного підпису за допомогою одноразового персонального ідентифікатора «В486», згідно якого відповідач отримав у кредит грошові кошти в розмірі 12100,00 грн. шляхом перерахування їх на банківську картку відповідача за № НОМЕР_2 , строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,00% на день, які відповідач зобов`язався повернути та сплатити вказані проценти за користування цим кредитом за його видачу. Проте, відповідач не виконав належним чином своїх кредитних зобов`язань перед первісним кредитором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку відповідач добровільно не сплачує, зокрема, на момент подання позову загальна сума заборгованості становить 40746,63 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 12099,96 грн.; заборгованість за несплаченими відсотками в розмірі 22596,67 грн. та пеня/штраф в розмірі 6050,00 грн. Разом із тим, згідно Договору факторингу № 01.02-4/26 від 27.01.2026 року первісний кредитор ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило право вимоги вищевказаної заборгованості на користь позивача ТзОВ «СВЕА ФІНАНС», де згідно акту приймання-передачі Реєстру боржників за цим договором до позивача ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2142132 від 03.03.2025 року на загальну суму заборгованості в розмірі 40746,63 грн. Відтак, позивач вважає, що до нього перейшли права вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму в розмірі 44740,63 грн.  Оскільки відповідач добровільно не погашає вказану заборгованість за кредитами, що стало приводом для звернення позивача до суду із цим позовом.
Ухвалою Кам`янець- Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.05.2026 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача А. Паладич в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. 
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, судовою повісткою.
За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.279 ЦПК України.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до приписів ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Нормою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статей 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України).
Крім того, в силу приписів статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статей 629, 525, 612, 611 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).
Згідно частини першої статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України).
Судом встановлено, що 17.06.2025 року між первісним кредитором ТзОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5617924, згідно якого відповідач отримав у первісного кредитора шляхом перерахунку на банківську картку НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 1000,00 грн. строком на 360 днів, зі сплатою 0,95% від суми кредиту за кожен день користування цим кредитом, що їх зобов`язався повернути, сплатити відсотки та інші платежі.
Крім того, 03.03.2025 року між первісним кредитором ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2142132, за яким відповідач отримав у первісного кредитора шляхом перерахунку на банківську картку № НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 12100,00 грн. строком на 360 днів, зі сплатою 3% від суми кредиту за кожен день користування цим кредитом, що їх зобов`язався повернути, сплатити відсотки та інші платежі.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» вищевказаний договір укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором (абзац другий ч. 1 ст. 12 цього Закону).
Так, на виконання зазначених вище вимог законодавства, відповідачем ОСОБА_1 було використано електронний підпис із одноразовим ідентифікатором «29211», введеного ним 17.06.2025 року о 19:36:23 год., для підписання Кредитного договору № 5617924 від 17.06.2025 року.
Як слідує зі справи, що 17.06.2025 року первісний кредитор ТзОВ «Лінеура Україна» виконало взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного Кредитного договору № 5617924 від 17.06.2025 року, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 1000,00 грн. через АТ «ПУМБ» на банківську картку відповідача № НОМЕР_3 (номер транзакції – НОМЕР_4 -d8d8-499a-aa6c-eee89f95d1f6), вказану ним під час заповнення своїх анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» №20260223-976 від 23.02.2026 року про зарахування коштів на вказану карту відповідача.
Як вбачається із наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 5617924 від 17.06.2025 року, що відповідачем заборгованість не погашена та станом на 23.02.2026 року заборгованість відповідача становить 3994,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 1000,00 грн.; заборгованість за несплаченими відсотками в розмірі 2394,00 грн.; пеня/штраф в розмірі 500,00 грн. та комісія -100,00 грн.
Також, як вбачається із матеріалів справи, що згідно Договору факторингу №01.02-5/26 від 23.02.2026 року первісний кредитор ТзОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги вищевказаної заборгованості на користь позивача ТзОВ «СВЕА ФІНАНС», де згідно акту приймання-передачі Реєстру боржників за цим договором до позивача ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором на загальну суму заборгованості в розмірі 3994,00 грн.
Крім того, 03.03.2025 року на виконання зазначених вище вимог законодавства, відповідачем ОСОБА_1 було використано електронний підпис із одноразовим ідентифікатором «В486», введеного ним 03.03.2025 року о 15:39:50 год., для підписання Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2142132 від 03.03.2025 року.
Так, 03.03.2025 року первісний кредитор ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором у повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит, відповідно до умов укладеного Кредитного договору № 2142132 року, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 12100,00 грн. через АТ «ПУМБ» на банківську картку відповідача № НОМЕР_2 (номер транзакції НОМЕР_5 -38cf-45d5-8353-ac62eae2360e), вказану ним під час заповнення своїх анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» №20260129-635 від 29.01.2026 року про зарахування коштів на вказану карту відповідача.
Як вбачається із наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 2142132 від 03.03.2025 року, що відповідачем така заборгованість не погашена та станом на дату складення позовної заяви становить 40746,63 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 12099,96 грн.; заборгованість за несплаченими відсотками в розмірі 22596,67 грн. та пеня/штраф в розмірі 6050,00 грн.
Також, як вбачається із матеріалів справи, що згідно Договору факторингу №01.02-4/26 від 27.01.2026 року первісний кредитор ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило право вимоги вищевказаної заборгованості на користь позивача ТзОВ «СВЕА ФІНАНС», де згідно акту приймання-передачі Реєстру боржників за цим договором до позивача ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вищевказаним Кредитним договором на загальну суму заборгованості в розмірі 40746,63 грн.
При цьому, відповідачем не надано до суду доказів, які би спростовували наданий розрахунок заборгованості перед позивачем ТзОВ «СВЕА ФІНАНС», як новим кредитором у грошовому зобов`язанні відповідача, а також стороною відповідача не доведено належними доказами про відсутність такої заборгованості перед позивачем чи попереднім кредитором ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ».
Відтак, суд вважає, що позовні вимоги ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» (нового кредитора у зобов`язаннях) є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, зокрема, в частині стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 5617924 від 17.06.2025 року в розмірі 3494,00 грн., окрім заборгованості за пенею/штрафом у сумі 500,00 грн. та за Кредитним договором № 2142132 від 03.03.2025 року в розмірі 34696,63 грн., окрім заборгованості за пенею/штрафом у сумі 6050,00 грн.
Отже, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» у загальному розмірі 38190,63 грн. (тіло кредиту, несплачені відсотки, комісія), оскільки саме на цю суму непогашена заборгованість відповідачем є належним чином підтвердженою представником позивача, яка в подальшому в порядку переуступки боргу на підставі договорів факторингу перейшла до позивача ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» від первісного кредитора ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» за Кредитним договором № 5617924 від 17.06.2025 року та за Кредитним договором № 2142132 від 03.03.2025 року.
Разом із тим, суд вважає, що не підлягають до задоволення позовні вимоги в частині стягнення із відповідача на користь позивача штрафних санкцій, а саме: заборгованості за пенею/штрафом згідно Кредитного договору № 5617924 від 17.06.2025 року в сумі 500,00 грн. та пенею/штрафом за Кредитним договором № 2142132 від 03.03.2025 року в сумі 6050,00 грн., виходячи із таких мотивів.
Відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Як вбачається із матеріалів справи, що згідно долучених до позовної заяви розрахунків заборгованості за кредитними договорами представником позивача при нарахування загальної суми заборгованості позичальника ОСОБА_1 по вищевказаних кредитах нараховано штрафні санкції (пеню) у розмірі 6550,00 грн. ( 500,00 грн. + 6050,00 грн)., що суперечить п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, в силу якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 21 січня 2025 року справа №751/3052/23 виснував, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, зважаючи на запровадження 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану, що на сьогодні не припинений та не скасований, а кредитні договори були укладені під час дії воєнного стану (17.06.2025 та 03.03.2025), а тому заявлена представником позивача вимога про стягнення із відповідача на користь позивача пені/штрафу за укладеними кредитними договорами в загальному розмірі 6550,00 грн., яка нарахована під час дії воєнного стану, є незаконними та не можуть бути стягнутими.
Відтак, суд вважає, що позовні вимоги ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути загальну суму заборгованості за отриманими кредитами на загальну суму в розмірі 38190,63 грн. (тіло кредиту, несплачені відсотки, комісія ), окрім сукупної заборогованості за пенею/штрафом в розмірі 6550,00 грн., що не може бути стягнутою.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Представником позивача ТзОВ «Свеа Фінанс» сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу корштів № 207 від 30.04.2026 року.
Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2272,63 грн. (2662,40 грн * 38190,63/44740,63).
На підставі викладеного, ст.ст. 512, 526, 536, 614, 625-628, 638, 639, 1048-1050, 1054, 1055, 1056-1, 1078, 1079, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 259, 264-265, 268, 280-282, 352, 354, 355, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (код ЄДРПОУ 37616221) заборгованість за кредитними договорами № 5617924 від 17.06.2025 року та № 2142132 від 03.03.2025 року на загальну суму в розмірі 38190,63 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (код ЄДРПОУ 37616221) судовий збір у розмірі 2272,63 грн. 
В решті позовних вимог – відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 37616221;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Суддя І.О. Пилипенко