Справа № 683/1483/26
2/683/1290/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області 

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М. 
секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/1483/26, 2/683/1290/2026 за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє його піклувальник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про виділення частки в натурі із майна, що є в спільній частковій власності, визнання права власності на нерухоме майно та припинення права спільної часткової власності, 

в с т а н о в и в:

У травні 2026 року ОСОБА_1 , від імені якого діє його піклувальник ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 і просить виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну йому 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень житлового будинку загальною площею 32,1 кв.м, житловою площею 20,3 кв.м, в тому числі: коридору (2-1) площею 9,4 кв.м, комори (2-2) площею 2,4 кв.м, житлової кімнати (2-3) площею 10,9 кв.м, житлової кімнати (2-4) площею 9,4 кв.м; визнати за ним право власності в цілому на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, припинивши його право спільної часткової власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку. 
В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що йому на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 . Власником іншої частини будинковолодіння є ОСОБА_3 . 
Вказує, що частки будинковолодіння кожного із них є фактично окремими об`єктами нерухомого майна, поділені на дві частини, кожна з яких утворює комплекс взаємопов`язаних приміщень, що використовуються для проживання однієї сім`ї, частини будинку відокремлені стіною, мають окремі виходи і кожна із частин може бути виділена та функціонувати як окремий об`єкт нерухомого майна. 
Тому, на підставі ч.1 ст.364 ЦК України просить виділити в натурі належну йому частку у праві спільної часткової власності на спірне будинковолодіння в окремий об`єкт нерухомого майна та припинити його право спільної часткової власності на 1/2 частину цього будинковолодіння. 
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в загальному порядку.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився. 
Представник ОСОБА_2 , яка є піклувальником ОСОБА_1 - адвокат Віхерко Н.О. подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_3 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, у визначений судом строк відзив на позов не подавав. 
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2008 року (справа №2-1272/2008), яке набрало законної сили 07 жовтня 2008 року, є власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 (бувший АДРЕСА_3 . 
Право власності ОСОБА_1 на вказану частину житлового будинку зареєстровано 12 серпня 2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 6644189, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 428933868108.
Власником іншої частини зазначеного будинковолодіння є ОСОБА_3 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого 31 січня 2022 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Лавутою Ю.А., зареєстрованого в реєстрі за №99, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №297211190 від 31 січня 2022 року, номер запису про право власності 46444315, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2059740868108. Вказана частина будинковолодіння виділена в окремий об`єкт нерухомого майна його попередніми власниками. 
На підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №408 п.3 від 27 листопада 2014 року житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (попередній співвласник), присвоєно адресу: АДРЕСА_4 взамін адреси: АДРЕСА_5 та адреси АДРЕСА_6 . 
Згідно додатку №1 до рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 25 листопада 2022 року №46/15/VIII провулок Чайкіної об`єднано з вулицею Кочубея. 
Належна ОСОБА_1 1/2 частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , складається із приміщень житлового будинку загальною площею 32,1 кв.м, житловою площею 20,3 кв.м, у тому числі: коридору (2-1) площею 9,4 кв.м, комори (2-2) площею 2,4 кв.м, житлової кімнати (2-3) площею 10,9 кв.м, житлової кімнати (2-4) площею 9,4 кв.м.
Зазначені приміщення перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_1 . 
Встановлені судом обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. 
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.
Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.
Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.
Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин.
Відповідно до роз`яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Згідно висновку ПП «Проект БТІ» №304 від 04 листопада 2024 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, за технічними показниками 1/2 частка житлового будинку по АДРЕСА_4 (на даний час АДРЕСА_2 є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна, із виділенням ОСОБА_1 приміщень житлового будинку загальною площею 32,1 кв.м, житловою площею 20,3 кв.м, у тому числі: коридору (2-1) площею 9,4 кв.м, комори (2-2) площею 2,4 кв.м, житлової кімнати (2-3) площею 10,9 кв.м, житлової кімнати (2-4) площею 9,4 кв.м.
Оскільки виділ належної позивачу частки із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим, належна йому частина будинковолодіння є відокремленою, має свій вхід та комунікації, не має самочинних побудов, а також враховуючи, що інший співвласник виділив свою частку в окремий об`єкт нерухомого майна та не заперечує проти такого виділу позивачем, тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , що складається із приміщень житлового будинку загальною площею 32,1 кв.м, житловою площею 20,3 кв.м, у тому числі: коридору (2-1) площею 9,4 кв.м, комори (2-2) площею 2,4 кв.м, житлової кімнати (2-3) площею 10,9 кв.м, житлової кімнати (2-4) площею 9,4 кв.м.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна – житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_7 , та складається із приміщень житлового будинку загальною площею 32,1 кв.м, житловою площею 20,3 кв.м, у тому числі: коридору (2-1) площею 9,4 кв.м, комори (2-2) площею 2,4 кв.м, житлової кімнати (2-3) площею 10,9 кв.м, житлової кімнати (2-4) площею 9,4 кв.м.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Текст рішення складено 23 липня 2026 року.

Суддя: