Справа № 464/5287/26
пр.№ 2/464/3367/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2026 року Сихівський районний суд м.Львова в складі: 
головуючої – судді - БЕСПАЛЬОК О.А.,
секретар судових засідань – ФІТЬО В.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
В С Т А Н О В И В :
ТОВ «Глобал Спліт» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №22035000135732 у розмірі 28813 грн. 41 коп. та судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп. Позов мотивує тим, що 10 липня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №22035000135732, відповідно до якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 24800 грн.; строком кредитування 60 місяців з кінцевою датою повернення кредиту: 10 липня 2024 року; цільове призначення на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 10 липня 2019 року по 09 листопада 2020 року- 5% від суми кредиту, з 10 листопада 2020 року по 09 лютого 2022 року - 4% від суми кредиту, з 10 лютого 2022 року по 09 травня 2023 року - 3% від суми кредиту, з 10 травня 2023 року по 10 липня 2024 року -1,95% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість у розмірі 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,00 %. В подальшому, АТ «Банк Кредит Дніпро» передало свої права вимоги, у тому числі і за кредитним договором, що укладався з ОСОБА_2 , ТОВ «Глобал Спліт». У зв`язку з невиконання взятих на себе зобов`язань у ОСОБА_3 утворилась заборгованість у розмірі 28813 грн. 41 коп., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом в сумі 22867 грн. 29 коп., прострочених відсотків в сумі 0 грн. 57 коп., а також простроченої комісії в сумі 5945 грн. 55 коп.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
23 липня 2026 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 31 серпня 2026 року.
Ухвалою суду від 31 серпня 2026 року розгляд справи відкладено на 15 вересня 2026 року, у зв`язку з неявкою відповідача та умов для проведення заочного розгляду справи.
З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 10 липня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_2 укладено договір №22035000135732. Договір особисто підписаний ОСОБА_2 , у тому числі шляхом проставлення підпису на кожній сторінці договору.
Підписанням кредитного договору №22035000135732 від 10 липня 2019 року ОСОБА_2 засвідчив розуміння тих обставин, що кредитний договір складається з публічної частини договору, якою є універсальний договір банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро», що розміщений у чинній на той момент редакції на офіційному сайті банку, та індивідуальної частини договору, якою є цей кредитний договір.
Підписанням кредитного договору №22035000135732 від 10 липня 2019 року ОСОБА_2 підтвердив акцептування умов універсального договору банківського обслуговування фізичних осіб, беззаперечну та безумовну згоду з цими умовами та розуміння їх змісту.
Відповідно до п.1.1 кредитного договору №22035000135732 від 10 липня 2019 року АТ «Банк Кредит Дніпро» зобов`язалося надати ОСОБА_2 кредит, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за його використання та комісію за його обслуговування, а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, передбаченому договором.
Відповідно до п.п. 1.2, 1.4 кредитного договору №22035000135732 від 10 липня 2019 року сторонами було погоджено наступні умови кредитування: сума кредиту - 24800 грн.; строком кредитування 60 місяців з кінцевою датою повернення кредиту: 10 липня 2024 року; цільове призначення на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 10 липня 2019 року по 09 листопада 2020 року- 5% від суми кредиту, з 10 листопада 2020 року по 09 лютого 2022 року - 4% від суми кредиту, з 10 лютого 2022 року по 09 травня 2023 року - 3% від суми кредиту, з 10 травня 2023 року по 10 липня 2024 року -1,95% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість у розмірі 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,00 %; кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок ОСОБА_2 , що відкритий в АТ «Банк Кредит Дніпро».
Кредитний договір №22035000135732 від 10 липня 2019 року вміщує в собі графік платежів (розділ 4 договору), який містить інформацію щодо розміру щомісячного платежу за кредитним договором, порядку його формування та обчислення його складових, а також відомості щодо реальних витрат за кредитом та його загальної вартості.
Окрім цього, 10 липня 2019 року ОСОБА_2 ознайомився та особисто підписав паспорт споживчого кредиту, який містить вичерпну інформацію щодо специфікації кредитного продукту, який йому надається на підставі кредитного договору №22035000135732 від 10 липня 2019 року.
Таким чином, судом встановлено, що між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_2 виникло кредитне зобов`язання на вищезазначених умовах.
Судом також встановлено, що АТ «Банк Кредит Дніпро» належним чином виконало своє зобов`язання за кредитним договором №22035000135732 від 10 липня 2019 року, надавши у розпорядження ОСОБА_2 погоджену суму кредиту, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача.
Наданою випискою за рахунком підтверджується фактичне користування відповідачем кредитними коштами, здійснення ним численних видаткових операцій, а також часткове погашення заборгованості. Отже, факт отримання та використання кредитних коштів підтверджений первинними банківськими документами.
З наданого АТ «Банк Кредит Дніпро» розрахунку заборгованості вбачається, що кінцевою датою погашення кредиту визначено 27 вересня 2023 року. Станом на 28 травня 2025 року банк обліковував загальну заборгованість 28813 грн. 41 коп., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 22867 грн. 29 коп., прострочених відсотків в сумі 0 грн. 57 коп., а також простроченої комісії в сумі 5945 грн. 55 коп.
28 травня 2025 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» (клієнт) та ТОВ «Глобал спліт» (фактор) укладено договір факторингу № 28/05/25/1. Цього ж дня сторони підписали акт приймання-передачі прав вимоги та реєстр боржників. У переліку прав грошових вимог ОСОБА_2 зазначений за №101 з кредитним договором №22035000135732 та сумою права вимоги 28813 грн. 41 коп.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено перехід до ТОВ «Глобал спліт» права вимоги за кредитним договором відповідача.
03 червня 2025 року первісний кредитор направив відповідачу SMS-повідомлення про відступлення права вимоги новому кредитору, 04 червня 2025 року ТОВ «Глобал спліт» направило відповідачу письмове повідомлення про відступлення права вимоги, а 18 серпня 2025 року вимогу про погашення заборгованості.
Відповідно до статей 12, 13, 7681 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно зі статтями 525, 526, 530, 610, 612, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону; одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами, а невиконання зобов`язання у встановлений строк є його порушенням.
За змістом статей 1048, 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю отримані кредитні кошти та сплатити проценти у розмірі і порядку, визначених договором.
Статтями 512, 514 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги; до нового кредитора переходять права первісного кредитора у тому обсязі та на тих умовах, що існували на момент переходу цих прав. Докази укладення договору факторингу, передачі відповідного права вимоги та включення боргу відповідача до реєстру боржників суд визнає належними та достатніми для підтвердження правонаступництва позивача у спірному зобов`язанні.
Оцінюючи вимогу про стягнення основного боргу та відсотків, суд виходить з того, що договір укладено в письмовій формі, його підписання відповідачем підтверджено матеріалами справи, а виписка за рахунком відображає фактичне користування кредитними коштами та здійснення часткових погашень. Доказів повного повернення кредиту відповідачем не надано. Тому вимога про стягнення 22867 грн. 29 коп. простроченого тіла кредиту та 0 грн. 57 коп. прострочених відсотків є обґрунтованою.
Щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд виходить з наступного.
Частинами 1 та 2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено право споживача безоплатно, не частіше одного разу на місяць, отримувати інформацію про поточний розмір його заборгованості, а частина п`ята статті 12 цього Закону встановлює нікчемність умов договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач має право отримувати безоплатно, є нікчемною. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду також виходить з того, що якщо кредитний договір не містить конкретного переліку додаткових та супутніх послуг, за які встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредиту, стягнення такої комісії не має належної правової підстави.
У договорі №22035000135732 визначено лише назву платежу «щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості», однак не конкретизовано, які саме додаткові чи супутні послуги банку надаються позичальнику за цю плату та в чому полягає їх зміст. Отже, заявлена до стягнення прострочена комісія у розмірі 5945 грн. 55 коп. стягненню не підлягає.
Враховуючи вищенаведене, позов необхідно задоволити частково.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп. 
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2113 грн. 02 коп.
Керуючись ст.ст 2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», код ЄДРПОУ 41904846, місцезнаходження м.Київ, вул.Казарменна, 4г, заборгованість за кредитним договором №22035000135732 від 10 липня 2019 року в розмірі 22867 грн. 86 коп. та 2113 грн. 02 коп. судового збору.
В решті вимог позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ        Оксана БЕСПАЛЬОК