ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2026 року | м. Ужгород | № 260/5082/26
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцовича М.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
1. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повторного взяття на військовий облік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про виключення з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ОСОБА_1 відповідно до довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 № 68/472 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, про що видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 . 01 липня 2026 року, сформувавши електронний військово-обліковий документ у застосунку «ІНФОРМАЦІЯ_9» ОСОБА_1 дізнався, що ІНФОРМАЦІЯ_4 його взято на облік як військовозобов`язаного, незважаючи на попереднє зняття з виключенням із військового обліку. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо повторного взяття на військовий облік ОСОБА_1 , та такі, що суперечать вимогам законодавства про ведення реєстру та порушують принципи належного урядування і юридичної визначеності. Відтак, просить суд позов задовольнити.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 липня 2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи. Цією ухвалою також залучено ІНФОРМАЦІЯ_5 до участі в даній справі в якості другого відповідача. 
Відповідач 1 відзив на позовну заяву не подав. Судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та надано достатній строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого щодо задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі. Зазначає, що позивача було виключено з військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби, проте на підставі повідомлення Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові №12-61-42002 вих-26 від 30.06.2026, зробленого у рамках кримінального провадження № 62025140160001326 за ознаками ч.5 ст.426-1, ст. 366 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2025 року, позивача було поновлено на військовому обліку. На переконання відповідача, повідомлення ДБР у межах кримінального провадження №62025140160001326 є належним джерелом інформації, що виключає можливість подальшого використання довідки ВЛК як правової підстави виключення з військового обліку до її перевірки та спростування у встановленому порядку. З огляду на що, вважає вказані дії відповідача правомірними.
Позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що у наведеному відзиві відповідачем жодним чином не спростовано доводи позовної заяви щодо незаконного поновлення ОСОБА_1 на військовий облік після його виключення з такого на підставі рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 за ст.13А графи 2 Розкладу хвороб Наказу МО України № 402 від 2008 р. На переконання позивача, повідомлення територіального управління Державного бюро розслідувань про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №62026140160000780 від 28.05.2026 ДБР за відсутності вироку суду, а також лист ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 мають виключно інформаційно-організаційний характер всередині відомств, не мають юридичної сили примусу щодо громадянина, не є підставами для взяття громадян на військовий облік за обставин, описаних у позовній заяві, у розумінні Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Ухвалою суду від 07 вересня 2026 року поновлено відповідачу 2 строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. 
Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне. 
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №68/472 від 19.04.2023 ОСОБА_1 , за наслідками проведеного медичного огляду 19.04.2023 на підставі ст. 13 «а» графи II Розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. 
У тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 08.05.2023 пунктом 14 визначено, що 19.04.2023 ОСОБА_1 виключений з військового обліку військовозобов`язаних на підставі ст. 13 «а» графи II Наказу МОУ №402 від 2008 року, протокол №68/472 від 19.04.2023 року, та наявна відмітка про зняття з військового обліку військовозобов`язаних 19.04.2023. 
Відповідно до даних електронного військово-облікового документа, сформованого в застосунку «ІНФОРМАЦІЯ_9» 01.07.2026, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 у статусі «військовозобов`язаний». Водночас у документі зазначено, що постановою ВЛК від 19.04.2023 його визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. 
03.07.2026 адвокатом в інтересах позивача подано до ІНФОРМАЦІЯ_1 запит щодо повторного взяття позивача на військовий облік. 
09.07.2026 року на адвокатський запит було отримано відповідь відповідача 1, якою повідомлено, що факт проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 не підтверджується у зв`язку з тим, що документи військово-лікарської комісії було знищено встановленим порядком. На підставі повідомлення територіального управління Державного бюро розслідувань про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №62026140160000780 від 28.05.2026 за ознаками злочину, передбаченого ст. 336 КК України за фактом ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на виконання розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , з метою підтвердження чи спростування факту незаконного виключення ОСОБА_1 з військового обліку за станом здоров`я, його поновлено на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_8 з метою подальшого повторного проходження військово-лікарської комісії».
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо поновлення позивача на військовому обліку, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає про таке.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року за №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).
Згідно з частинами 1,3 статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Частиною 2 статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч.1, 3 ст.33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Згідно з ч.5 цієї статті Закону, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) ІНФОРМАЦІЯ_10 (ч.1 ст.34 Закону №2232-ХІІ).
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VIII (далі - Закон № 1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (ч. 1 ст. 2 Закону № 1951-VIII).
За приписами ст. 5, 6, 7 Закону № 1951-VIII, ІНФОРМАЦІЯ_10 є органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень. До Реєстру заносяться та зберігаються в базі даних Реєстру відомості про персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Згода призовників, військовозобов`язаних та резервістів на обробку їхніх персональних даних для цілей Реєстру не потрібна. У разі відсутності окремих відомостей до Реєстру вноситься відмітка про їх відсутність. Органам ведення Реєстру забороняється збирати, вносити до Реєстру та зберігати в базі даних Реєстру відомості, не передбачені цим Законом.
До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста (у редакції Закону № 1951-VIII чинній на момент виникнення правовідносин сторін), належать: прізвище; власне ім`я (усі власні імена); по батькові (за наявності); дата народження; місце народження; стать; місце проживання та місце перебування; відомості про батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників та інших представників (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження); відомості про сімейний стан особи та членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), а також дітей); реквізити паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії); відомості про громадянство; відомості про документи, що підтверджують смерть особи або визнання особи померлою чи безвісно відсутньою; відомості щодо визнання особи недієздатною (поновлення дієздатності); відомості про зайнятість (код підприємства, місце роботи, посада); реєстраційний номер облікової картки платника податків; відцифрований образ обличчя особи; відомості про дату виїзду за межі України та дату повернення на територію України; відомості про освіту та спеціальність; відомості про стан здоров`я (у тому числі про встановлення, зміну групи інвалідності), що збираються з метою визначення придатності для виконання військового обов`язку; відомості про притягнення до кримінальної відповідальності (повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення); відомості про розгляд судом кримінальної справи, вирок, що набрав законної сили; відомості про наявність (відсутність) судимості; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); відцифрований образ обличчя особи (за наявності).
Надалі, частину першу статті 7 доповнено пунктом 17-1 згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024, - відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені статтею 9 Закону № 1951-VIII, до яких віднесено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок № 1487).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У силу пункту 16 Порядку №1487 військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації - на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) ІНФОРМАЦІЯ_10, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.
За змістом пункту 79 Порядку №1487 районні (міські) ІНФОРМАЦІЯ_10: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 81 Порядку №1487 визначено, що взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_10, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.
Особиста присутність призовників, військовозобов`язаних та резервістів для зняття або виключення з військового обліку у районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_10, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів не обов`язкова.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 затверджений Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок № 559).
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним (крім військово-облікових документів військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів).
Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через: електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; районний (міський) ІНФОРМАЦІЯ_10 або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).
У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін
у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_10 або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;
в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_10 або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Таким чином, з аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_10, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і інформацію про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки військово-лікарської комісії №68/472 від 19.04.2023 ОСОБА_1 , за наслідками проведеного медичного огляду 19.04.2023 на підставі ст. 13 «а» графи II Розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. 
У тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного №709/263 від 08.05.2023 пунктом 14 визначено, що 19.04.2023 ОСОБА_1 виключений з військового обліку військовозобов`язаних на підставі ст. 13 «а» графи II Наказу МОУ №402 від 2008 року, протокол №68/472 від 19.04.2023 року, та наявна відмітка про зняття з військового обліку військовозобов`язаних 19.04.2023. 
Відтак, суд погоджується з доводами позивача, що відповідач, на обліку в якому перебував позивач та яким у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного була зроблена відмітка про виключення його з військового обліку, зобов`язаний був внести відповідні відомості до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідач 2 в свою чергу зазначає, що на підставі повідомлення Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові №12-61-42002 вих-26 від 30.06.2026, зробленого у рамках кримінального провадження № 62025140160001326 за ознаками ч.5 ст.426-1, ст. 366 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2025 року, позивача було поновлено на військовому обліку. На переконання відповідача, повідомлення ДБР у межах кримінального провадження №62025140160001326 є належним джерелом інформації, що виключає можливість подальшого використання довідки ВЛК як правової підстави виключення з військового обліку до її перевірки та спростування у встановленому порядку. 
Натомість відповідачем 2 не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували достовірність відмітки про виключення позивача з військового обліку, які містяться у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 08.05.2023.
Матеріали справи також не містять доказів на підтвердження того, що позивач не проходив медичний огляд або що довідка ВЛК №68/472 від 19.04.2023 містить недостовірні дані, які б могли слугувати законною підставою для нездійснення реєстраційних дій. 
До встановлення у визначеному законодавством порядку зазначених обставин, в т.ч. за наслідками розслідування у кримінальному провадженні, у ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі 2 відділу відсутні правові підстави для не приведення відомостей Реєстру у відповідність до відомостей, які містяться у військово-обліковому документі ОСОБА_1 . 
Згідно поданих заперечень відповідача вбачається, що у такого постає питання правомірності прийнятого рішення військово-лікарською комісією, однак предметом даного спору не є довідка ВЛК №68/472 від 19.04.2023 та правомірність її видачі. Станом на дату розгляду справи вказана довідка не є скасованою, протилежного відповідачами не доведено.
Таким чином, враховуючи наведене вище правове регулювання та встановлені обставини, суд доходить висновку, що саме відповідач, на обліку в якому перебуває позивач та яким у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 08.05.2023 була зроблена відмітка про виключення позивача з військового обліку, зобов`язаний був внести відомості про позивача, а саме те, що останній виключений з військового обліку у зв`язку з тим, що він визнаний непридатним до військової служби військово-лікарською комісією та знятий з військового обліку з відміткою «виключено» в Реєстр, що зроблено не було.
Водночас наявність кримінального провадження та проведення слідчих дій не звільняє орган військового управління від обов`язку належного ведення Реєстру та не є підставою для внесення будь-яких змін до такого Реєстру до встановлення всіх обставин у межах кримінального провадження та винесення судового рішення. 
Відповідач 2 не вказав на якій стадії перебуває кримінальне провадження (досудове розслідування), чи воно завершено, не надав суду вирок або інше судове рішення, які дійсно могли б виключити можливість подальшого використання довідки ВЛК №68/472 від 19.04.2023 як правової підстави виключення позивача з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби. 
Відповідно до положення статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції, чинній на момент проходження позивачем медичного огляду (19.04.2023), суд вважає необхідним зазначити, що згідно з п.3 ч.6 вказаної статті виключенню з військового обліку підлягали громадяни, визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку. У подальшому, із набранням чинності Законом України № 3633-ІХ від 11.04.2024, зазначену норму було викладено у новій редакції, проте п.3 ч.6 ст. 37 Закону №2232-XII зберіг ідентичну за змістом правову підставу для виключення з військового обліку «визнання особи непридатною до військової служби».
Таким чином, попри зміну термінологічних конструкцій у законодавстві, правова суть та наслідки визнання особи непридатною до військової служби за станом здоров`я залишилися незмінними в обох редакціях Закону №2232-XII. 
Враховуючи, що довідка ВЛК №68/472 від 19.04.2023 є чинним та нескасованим актом індивідуальної дії, позивач набув правового статусу особи, яка не підлягає військовому обліку. З огляду на викладене, у суб`єкта владних повноважень відсутні правові підстави для неврахування висновку військово-лікарської комісії та поновлення позивача на військовому обліку.
Суд вкотре наголошує, що питання правомірності виключення позивача з військового обліку за станом здоров`я не є предметом даного спору.
Предметом спору у даній справі є виключно правомірність дій відповідача щодо повторного взяття позивача на військовий облік, тобто вчинення дій щодо актуалізації його даних та приведення відомостей Реєстру у відповідність до відомостей військово-облікових документів.
В п. 3.1 Рішення Конституційного Суду України (справа №1-25/2010) від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями.
Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Право позивача на виконання відносно нього встановлених законом гарантій, а саме не внесення відомостей до Реєстру про виключення позивача з військового обліку, тобто не належне (електронне, документальне) оформлення такого виключення не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за здійснення процедури виключення осіб з військового обліку.
Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
Суд звертає увагу, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).
Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13). 
З урахуванням тієї обставини, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі 2 відділу у спірних правовідносинах не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову у частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
За наведених обставин справи та їх правового регулювання суд доходить до висновку, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі 2 відділу внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку, як непридатного на підставі довідки ВЛК №68/472 від 19.04.2023 та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 08.05.2023. 
Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 судовий збір в розмірі 1064,96 грн., сплачений згідно з квитанцією.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повторного взяття на військовий облік ОСОБА_1 . 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку, як непридатного на підставі довідки ВЛК №68/472 від 19.04.2023 та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 08.05.2023. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя | М.М. Луцович