Справа № 579/1023/26
2-а/579/14/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Кибець І.А., 
з участю секретаря судового засідання - Сомок А.А., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,- 

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови серія ЕНА №7049065 від 18 квітня 2026 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18 квітня 2026 року інспектором відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Бойком Є.А. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7049065, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн.
При винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення інспектор поліції не з`ясував та не дослідив в повному обсязі характеристики електровелосипеду CROSSER CR-3 потужністю 600W, яким він керував, і протиправно виніс зазначену постанову.
Із оскаржуваною постановою він не згоден, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Відповідачем ГУ Національної поліції в Сумській області подано відзив на позов, за змістом якого просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , з тих підстав, що під час встановлення адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, поліцейський діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому винесена постанова ЕНА №7049065 від 18 квітня 2026 року є законною (а.с.24-29).
Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18 квітня 2026 року інспектором відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Бойком Є.А. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7049065, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн.
Відповідно до вказаної постанови вбачається, що 18 квітня 2026 року близько 18 год. 35 хв. в м.Кролевець по проспекту Миру, 14, ОСОБА_1 керував електровелосипедом CROSSER CR-3, без посвідчення водія категорії А1, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а ПДР (а.с.13-14).
Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. 
Згідно п.2.1а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Верховний суд в Постанові від 01 березня 2018 року у справі №278/3362/15-к визначив, що пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, передбачено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини й механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. 
З аналізу вищенаведених положень вбачається, що критерієм для розмежування понять "транспортний засіб" та "механічний транспортний засіб" є наявність двигуна внутрішнього згорання або потужність електродвигуна. Тобто транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує встановлену вказаним визначенням 3кВт межу. 
Відповідно до п.2.13 Правил дорожнього руху вбачається, що транспортні засоби належать до таких категорій, серед іншого, А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. 
Таким чином, наведені у сукупності положення п.1.10 та п.2.13 ПДР означають, що пристрої, у яких потужність електродвигуна становить до 3кВт не є механічними транспортними засобами у розумінні п.1.10 ПДР.
Згідно наданого позивачем сертифіката (а.с.15) вбачається, що потужність електродвигуна електровелосипеда CROSSER CR-3 становить 600W (0,6 кВт), тому вказаний транспортний засіб за його технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів.
За порушення п.2.1а Правил дорожнього руху адміністративну відповідальність може нести лише водій механічного транспортного засобу, до якого електровелосипед марки CROSSER CR-3 потужністю 600W не віднесено.
Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно ч.ч.1,2 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не надано суду доказів, визначених ст.251 КУпАП, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП.
Суд всі сумніви з цього приводу тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності, що узгоджується із ч.3 ст.62 Конституції України.
Відповідно до ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що доводи позивача, викладені в позові, заслуговують на увагу, його право порушено та підлягає захисту шляхом скасування постанови як незаконної.
Провадження у адміністративній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП слід закрити, оскільки згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому, враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 245-246, 247, 251, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 77, 246, 250, 255, 257, 263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 
УХВАЛИВ:
позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до Головного управління Національної поліції в Сумській області, місцезнаходження: 40000, м.Суми, вул.Г.Кондратьєва, буд.23, код ЄДРПОУ 40108777, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі, задовольнити.
Скасувати постанову інспектора відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Бойка Є.А. від 18 квітня 2026 року серії ЕНА №7049065 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати за сплату судового збору у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження - в той же строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 24 липня 2026 року. 

Суддя | | І.  А.  Кибець