ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
10.07.2026	Справа № 910/5944/26	

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирка м`ясопродукт"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Про-нова логістик"
про стягнення 1411167,70 грн.
Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Охтирка м`ясопродукт" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Про-нова логістик" про стягнення 1411167,70 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем, в порушення вимог ст. 201 Податкового кодексу України, не зареєстровано в установленому законом порядку в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за фактом здійснення господарських операцій за договором поставки № ПНЛ-1/2606-25 від 26.06.2025 р., у зв`язку з чим сума сплаченого позивачем податку на додану вартість у розмірі 1411167,70 грн. не включена до податкового кредиту позивача, внаслідок чого останньому завдано збитків на вказану суму. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2026 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5944/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Про стан розгляду справи № № 910/5944/26 сторони були повідомлені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. 
Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2025 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Охтирка м`ясопродукт" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Про-нова логістик" (постачальник) укладено договір поставки № ПНЛ-1/2606-25, за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується на умовах та в термін, встановлений цим договором, передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість; право власності на товар переходить від постачальника до покупця після прийняття товару покупцем та підписання уповноваженими представниками сторін товаро-транспортних накладних.
Згідно з п. 2.1 договору ціна за одиницю товару узгоджується сторонами у специфікаціях до договору, які є його невід`ємною частиною. Загальна сума договору складає суму товару, отриманого покупцем за всіма підписаними товаро-транспортними накладними за формою № 1-ТТН (хліб) на постачання товару за цим договором.
Відповідно до п. 2.2 договору оплата за товар здійснюється покупцем у безготівковій формі в національній валюті України на розрахунковий рахунок постачальника на підставі рахунка та підписаної видаткової накладної протягом 7 календарних днів після поставки.
Згідно з п.п. 6.1, 6.6 договору останній набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.03.2026 р., але в будь-якому випадку до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У разі якщо за 30 днів до закінчення строку, вказаного в п. 6.1 цього договору, жодна зі сторін не повідомила іншу сторону договору про бажання розірвати договір, договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік на тих же умовах.
Як вбачається з матеріалів справи, за період з червня 2025 р. по листопад 2025 р. відповідачем поставлено, а позивачем прийнято товар на загальну суму 8466998,96 грн. (ПДВ – 1411167,70 грн.), зокрема:
- червень 2025 р. на суму 52524,78 грн. (ПДВ – 8754,13 грн.);
- липень 2025 р. на суму 2740466,90 грн. (ПДВ – 456 744,48 грн.);
- серпень 2025 р. на суму 2462632,60 грн. (ПДВ – 410 438,77 грн.);
- вересень 2025 р. на суму 2197864,26 грн. (ПДВ – 366 310,71 грн.);
- жовтень 2025 р. на суму 334210,76 грн. (ПДВ – 55 701,79 грн.);
- листопад 2025 р. на суму 679299,66 грн. (ПДВ – 113 216,61 грн.) (копії товарно-транспортних накладних долучено до позовної заяви).
За результатами діяльності за визначений період (один раз на місяць) сторони зобов`язуються проводити звіряння взаємних розрахунків, за результатами чого оформлюють відповідний акт звірки. Відомості, що підтверджені сторонами в акті звірки, є основою для кінцевих взаєморозрахунків на кожну конкретну дату (п. 2.4 договору).
Долученими позивачем до матеріалів справи копіями підписаних обома сторонами актів звірки взаємних розрахунків підтверджуються відомості щодо обсягу виконаних зобов`язань, проведених платежів та стану заборгованості сторін на відповідні звітні дати.
Пунктом 4.11 договору встановлено, що постачальник зобов`язаний належним чином зареєстровати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну в електронній формі в порядку та в строки, що встановлені діючим законодавством України. У випадку не реєстрації постачальником в ЄРПН податкової накладної (розрахунку коригування) протягом граничного строку, встановленого чинним законодавством України, що призводить до втрати покупцем права на відображення податкової накладної (розрахунку коригування) у податковому обліку та податковій звітності з ПДВ, постачальник на вимогу покупця компенсує покупцю прямі збитки в розмірі суми ПДВ за такою незареєстрованою податковою накладною.
Як свідчать матеріали справи, відповідач намагався виконати взяті на себе зобов`язання з реєстрації в ЄРПН податкових накладних, однак реєстрацію відповідних податкових накладних було зупинено контролюючим органом, що підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи копіями квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 9211867985 від 17.07.2025 р. щодо реєстрації ПН № 11 від 30.06.2025 р. на загальну суму 52524,78 грн. з ПДВ, № 9246841356 від 15.08.2025 р. щодо реєстрації ПН № 10 від 31.07.2025 р. на загальну суму 2740466,90 грн. з ПДВ, № 9283369394 від 16.09.2025 р. щодо реєстрації ПН № 10 від 31.08.2025 р. на загальну суму 2462632,60 грн. з ПДВ, № 9320496170 від 16.10.2025 р. щодо реєстрації ПН № 6 від 30.09.2025 р. на загальну суму 2197864,26 грн. з ПДВ, № 9352812708 від 13.11.2025 р. щодо реєстрації ПН № 6 від 31.10.2025 р. на загальну суму 334210,76 грн. з ПДВ, № 9393576426 від 16.12.2025 р. щодо реєстрації ПН № 6 від 30.11.2025 р. на загальну суму 679299,66 грн. з ПДВ.
28.04.2026 р. позивач направив відповідачу претензію № 28/04/26-1 від 28.04.2026 р., в якій вимагав ТВО "Про-нова логістик" протягом 7 днів з моменту отримання даної претензії сплатити понесені ТОВ "Охтирка м`ясопродукт" збитки у розмірі суми ПДВ (1411167,70 грн.) за незареєстрованими податковими накладними за договором поставки № ПНЛ-1/2606-25 від 26.06.2025 р.
Відповідь на претензію отримано не було, 1411167,70 грн. збитків не відшкодовано.
Оскільки відповідач, як постачальник, не виконав свій обов`язок щодо реєстрації податкових накладних за фактом здійснення господарських операцій за договором поставки № ПНЛ-1/2606-25 від 26.06.2025 р., позивач і звернувся до суду з даним позовом про стягнення збитків, спричинених втратою права позивача на податковий кредит.
Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. 
Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг. 
Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
За змістом п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Отже, податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань з ПДВ платника ПДВ - постачальника товарів/послуг, визначених відповідно до п. 187.1 ст. 187 Кодексу (за правилом "першої події"). Аналіз вищенаведених норм законодавства дає покупцю товарів/послуг право на повернення податкового кредиту лише у разі наявності зареєстрованої податкової накладної в ЄРПН продавцем таких послуг.
Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем послуг, а тому, з огляду на положення ст. 201 Податкового кодексу України, саме на відповідача покладено обов`язок скласти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні та/або розрахунки коригування до таких податкових накладних.
Факт відсутності реєстрації податкової накладної у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни (постанова Верховного Суду від 07.06.2023 р. у справі № 916/334/22).
Право використання податкового кредиту створює позивачу майнове право у відповідному розмірі при здійсненні своєї господарської діяльності, а тому втрата права на податковий кредит прирівнюється до порушення майнового права позивача, що охороняється цивільним законодавством. 
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини.
Приписами п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню;
б) дата відвантаження товарів, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що відповідач поставив, а позивач прийняв та оплатив товар за договором поставки № ПНЛ-1/2606-25 від 26.06.2025 р. на загальну суму 8466998,96 грн., у тому числі ПДВ 1411167,70 грн., у зв`язку з чим відповідач, в силу вимог п. 4.11 укладеного договору та Податкового кодексу України, був зобов`язаний зареєструвати в ЄРПН податкові накладні на суму придбаного позивачем товару з урахуванням ПДВ.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не вчинено дій, спрямованих на реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних після зупинення їх реєстрації податковим органом. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, в порушення вимог п. 4.11 договору та ст. 201 Податкового кодексу України, не зареєстрував податкові накладні за фактом здійснення господарських операцій за договором поставки № ПНЛ-1/2606-25 від 26.06.2025 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим позивач позбавлений права включити суму ПДВ у розмірі 1411167,70 грн. до складу податкового кредиту, а відтак і скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання. 
У даному випадку має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного договором та законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача і, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 1411167,70 грн. збитків є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими і такими, що підлягають задоволенню судом. 
Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Про-нова логістик" (02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5, код 44665728) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирка м`ясопродукт" (42730, Сумська обл., Охтирський р-н, село Мала Павлівка, вул. Центральна, буд. 11, код 37124055) 1411167 (один мільйон чотириста одинадцять тисяч сто шістдесят сім) грн. 70 коп. збитків, 16934 (шістнадцять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) грн. 01 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції. 

Суддя Людмила ШКУРДОВА