Справа № 291/666/26
Провадження №2-а/291/6/26

РІШЕННЯ
іменем України

16 липня 2026 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі головуючого - судді Гарбарук І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в селищі Ружин адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ященко Сергій Миколайович, до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
У С Т А Н О В И В :
Суть позовної заяви
ОСОБА_1 (далі також — позивач) 16.06.2026 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі також — відповідач), в якому, діючи через представника адвоката Ященка Сергія Миколайовича, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7356857 від 11.06.2026, а також стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що оскаржуваною постановою, винесеною інспектором відділення поліції №2 (смт Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області молодшим лейтенантом поліції Прокопенком В.В., його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП із накладенням штрафу 20 400,00 грн за те, що 11.06.2026 о 19:19 год у с. Мовчанівка по вул.. В. Цибори, керуючи автомобілем ВАЗ2106 н.з. НОМЕР_1 , він не був пристебнутий ременем безпеки та будучи позбавленим права керування транспортним засобом на 12 місяців рішенням Сквирського районного суду від 24.09.2025 у справі №376/1980/25, чим порушив 2.1(а) ПДР України.
Позивач вважає постанову незаконною та безпідставною, посилаючись на істотні порушення порядку притягнення до адміністративної відповідальності. Так, позивач стверджує, що не керував транспортним засобом, за кермом автомобіля перебувала дружина. Водночас, позивач перебував за кермом автомобіля під час появи працівників поліції з метою допомоги дружині завести двигун, при цьому, транспортний засіб не рухався.
На підставі наведеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Процедура та короткі позиції сторін
16.06.2026 на адресу суду надійшов вказаний позов.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2026 головуючим суддею по справі визначено суддю Гарбарук І.М.
18.06.2026 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
19.06.2026 представником позивача Ященком С.М. усунено недоліки, зазначені в ухвалі.
Ухвалою суду від 23.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
03.07.2026 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позов заперечив, мотивуючи тим, що доказом вини позивача у правопорушенні є винесена у встановленому порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео-доказ, який доданий до відзиву. Крім того, представником відповідача зазначено, що відео-реєстратором службового автомобіля зафіксовано рух автомобіля марки «ВАЗ 2106» та його подальшу зупинку. Також зазначено, що працівник поліції повідомив Декальчуку О.Л. причину зупинки, суть скоєного правопорушення, ознайомив з його правами відповідно до ст. 268 КУпАП та роз`яснив ст. 63 Конституції України, порядок сплати штрафу та оскарження постанови. На підставі наведеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.
Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.
Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Зміст оскаржуваної постанови
Інспектором відділення поліції №2 (смт Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області молодшим лейтенантом поліції Прокопенком В.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7356857, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 гривень у зв`язку з тим, що 11.06.2026 о 19:19 год ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2106» н.з. НОМЕР_1 з непрестебнутим ремінем безпеки та будучи позбавлений права керування транспортними засобами Сквирським районним судом у справі № 376/1980/25 від 24.09.2025 терміном на 12 місяців, чим порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України.
Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на встановлений порядок управління та за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
За приписами статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема показання технічних засобів фото- і відеофіксації.
Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі передбачені частиною четвертою статті 126 КУпАП, а працівники поліції, які мають спеціальні звання, уповноважені накладати адміністративні стягнення у межах наданих повноважень.
Частиною четвертою статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з пунктом 2.1 (а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу зобов`язаний мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до пункту 2.3 (в) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на транспортних засобах, обладнаних засобами пасивної безпеки, користуватися ними.
Пунктом 1 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право зупиняти транспортний засіб у разі порушення водієм Правил дорожнього руху.
За змістом статей 72 та 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача.
Мотиви суду
Предметом спору у даній справі є правомірність постанови серії ЕНА № 7356857 від 11.06.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП.
З дослідженого судом відеозапису WhatsApp Video 2026-06-17 at 09.18.24.mp4, наданого відповідачем, вбачається, що позивач під час керування транспортним засобом не користувався засобами пасивної безпеки, чим порушив вимоги пункту 2.3 (в) Правил дорожнього руху України. Зазначена обставина стала законною підставою для зупинки транспортного засобу відповідно до пункту 1 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Під час перевірки документів працівниками поліції було встановлено, що позивач керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Постановою Сквирського районного суду Житомирської області у справі № 376/1980/25 від 24.09.2025 ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Зазначене судове рішення є чинним, у встановленому законом порядку не скасоване, що позивачем не спростовано.
Таким чином, суд дійшов висновку, що дії позивача утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП, оскільки він здійснював керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права.
Доводи позивача, викладені у позовній заяві, зводяться фактично до незгоди з прийнятим щодо нього рішенням та не містять належних і допустимих доказів, які б спростовували встановлені відповідачем обставини, підтверджені матеріалами справи.
Варто зауважити, що на відеозаписі зафіксовано рух транспортного засобу, за кермом якого перебував позивач, в якості пасажира сиділа жінка (дружина). Позивач не заперечував факту керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки. Позивач не повідомляв працівників поліції про наявність будь-яких несправностей у транспортному засобі, про що стверджує у позовній заяві.
Суд також враховує, що під час винесення оскаржуваної постанови уповноважена посадова особа Національної поліції дотрималася вимог чинного законодавства, діяла в межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом, а матеріали справи містять достатні та допустимі докази на підтвердження події та складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова серії ЕНА № 7356857 від 11.06.2026 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають.
Решта доводів та заперечень позивача та його представника не спростовують висновків суду.
Щодо судових витрат
Відповідно до частин першої та третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом статті 139 КАС України судові витрати покладаються на сторону, яка програла спір, якщо інше не встановлено законом.
Оскільки за результатами розгляду справи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, а доказів понесення інших судових витрат, що підлягають розподілу, матеріали справи не містять, підстав для їх стягнення судом не встановлено.
Керуючись статтями 19, 72-77, 139, 241-246, 257, 262, 268-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В :
Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7356857 від 11.06.2026, винесену інспектором відділення поліції № 2 (смт Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Прокопенком Владиславом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 гривень — залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.
Рішення суду за наслідками розгляду справи судом першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, 10008, м. Житомир, вул. Старий Бульвар, буд. 5/37, код ЄДРПОУ 40108625.
Повний текст рішення 
складено 16.07.2026.

Суддя Ружинського районного суду
Житомирської області      І.М. Гарбарук