УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

20 липня 2026 року 
м. Київ

справа №н/240/23602/22
адміністративне провадження № К/990/28063/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2026 у справі №н/240/23602/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Житомирським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ в Житомирській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, яким позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати з 18.07.2022 підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
- зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 18.07.2022 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі, що дорівнює трьом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року.
Відповідачем подано заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №240/23602/22 з підстав, визначених пунктом 2 частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), яка вмотивована та, що після закінчення розгляду даної справи виявлені обставини, які свідчать про надання позивачкою недостовірних відомостей про місце свого проживання, які призвели до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2025, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2026, у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 у справі №240/23602/22 відмовлено.
На адресу Верховного Суду через підсистему "Електронний Суд" 17.06.2026 надійшла касаційна скарга ГУ ПФУ в Житомирській області, у якій скаржник просить скасувати ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2025, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2026 та ухвалити нову постанову, якою задовольнити заяву ГУ ПФУ в Житомирській області про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі №Н/240/23602/22, скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2023, у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Верховного Суду від 22.06.2026 касаційну скаргу залишено без руху для усунення її недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору.
На виконання зазначеної ухвали від скаржника на адресу Верховного Суду надійшла платіжна інструкція №6193 від 24.06.2026 про сплату судового збору.
Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з наступного.
Відмовляючи у задоволенні заяви ГУ ПФУ в Житомирській області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 у справі №240/23602/22, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, зазначив, що обставина, на яку посилається відповідач, а саме непроживання позивачки за зазначеною у позовній заяві адресою та внесення відомостей про кримінальне провадження №12024065400001284 за фактом можливого вчинення шахрайських дій ОСОБА_1 відносно пенсійного органу під час отримання підвищення до пенсії, з`явилась після розгляду справи судом, а не існувала на час розгляду справи, а тому не є нововиявленою обставиною. 
При цьому судами наголошено, що не належать до нововиявлених обставин нові докази або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову, спрямоване на переоцінку встановлених судом обставин. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
В касаційній скарзі відповідач стверджує, що після закінчення розгляду цієї справи були виявлені обставини, які свідчать про надання позивачкою недостовірних відомостей про місце свого проживання, які привели до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення.
Відповідач наголошує, що обставин непроживання ОСОБА_1 за зазначеною адресою, що є істотними для справи № 240/23602/22 обставинами та які не могли бути встановлені судом і не були відомі на час звернення до суду, свідчать про очевидність незаконного та необґрунтованого судового рішення у справі.
Втім, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з частиною другою статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Згідно з частиною четвертою статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При цьому нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 1)існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; 3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Тобто, під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.
Відповідно до правової позиції, яку викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 9901/230/20, не вважаються нововиявленими обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
У цій справі висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення грунтується на тому, що заявник фактично просить здійснити переоцінку доказів, що не є підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами.
Разом з цим, судом апеляційної інстанції оьгрунтовано звернуто увагу на те, що у разів встановлення вироком суду обставин, що стосуються ОСОБА_1 (а саме встановлення факту не проживання останньою за вказаною у позовній заяві адресою, та доведення факту реєстрації місця проживання з метою отримання неправомірної вигоди), ГУ ПФУ в Житомирській області протягом тридцяти днів з дня набрання вироком/ухвалою суду законної сили, може звернутися до суду з заявою про перегляд рішення суду у справі №240/23602/22 за нововиявленими обставинами.
Також апеляційним судом враховано, що станом на момент винесення цієї ухвали пенсійним органом не надані суду та не повідомлені обставини про наявність обвинувального вироку, що набрав законної сили, прийнятого стосовно ОСОБА_1 .
Отже, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ГУ ПФУ в Житомирській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. 
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно з частиною 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За таких обставин, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини 1 та частини 2 статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Відповідно до вищевикладеного, керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2026 у справі №н/240/23602/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді Я.О. Берназюк

С.М. Чиркін