ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1441/26 | Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/115/26 Категорія: 304090000 | Волкова Н. С.
| Доповідач в апеляційній інстанції
| Новіков О. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О. М., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л.., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне.
10.05.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1393-3410. За умовами кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 3 800,00 грн. зі строком кредитування на 365 днів; базовий період - 30 днів; комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,45 % в день; стандартна % ставка 1,45 % в день.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. В свою чергу відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 26.11.2025 за кредитним договором в сумі 24 481,50 грн., з яких 3 800,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 20 111,50 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами., 570,00 грн.- прострочена заборгованість по комісії. Разом з тим, позивачем було прийняте рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованим процентами у сумі 5 481,50 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 19 000,00 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Укр Кредит Фінанс». 
Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1393-3410 від 10.05.2024, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом – 3 800,00 грн.; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 15 200,00 грн., а всього 19 000,00 грн., а також судовий збір в розмірі 2 662 грн. 40 коп.
Позивач вважає, що його позовні вимоги, викладені в позовній заяві є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом в повному обсязі.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2026 року позов задоволено.
Стягнуто з з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1393-3410 від 10.05.2024 в загальній сумі 19 000,00 (дев`ятнадцять тисяч) грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судові витрати в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, тому підлягає стягненню з нього на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким суттєво зменшити розмір стягнення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що розмір відсотків у 4 рази перевищує тіло кредиту і є явно завищеними, а тому їх стягнення у даному розмірі є неможливим з огляду на положення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вказує, що товариством детально було описано інформацію як щодо базового періоду, так і щодо строку кредиту (строку кредитування), а тому твердження відповідача про зазначення у договорі двох строків є невірним, оскільки Кредитним договором та Правилами відкриття кредитної лінії чітко розмежовано ці поняття.
Також вказують, що відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.
При розгляді справи встановлено, що 10.05.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено та підписано електронними підписами договір про відкриття кредитної лінії №1393-3410, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 3 800,00 грн. строком на 365 днів зі сплатою відсотків за зниженою ставкою 1,45 % від суми кредиту за кожен день користування та за стандартною ставкою 1,45 % від суми кредиту за кожен день користування.
Згідно з п.п. 2.2., 4.10 - 4.17 договору Кредитодавець відкрив Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику Кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому цим Договором.
Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1,45 % за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Промою ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою).
Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 365 (триста) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі Строк кредитування). Надання додаткових грошових коштів Позичальнику у рахунок Кредиту на підставі Додаткової угоди не змінює Строк кредитування. Дата повернення (виплати) Кредиту 09.05.2025. Строк дії Договору є рівним Строку кредитування. У будь-якому випадку Договір діє до 24 (двадцять четвертої) години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.
Номер особистого електронного платіжного засобу відповідача у вищенаведеному договорі вказаний як НОМЕР_1 .
Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту видача коштів за кредитним договором № 1393-3410 від 10.05.2024 здійснювалася за допомогою системи LiqPay 10.05.2024 в сумі 3 800,00 грн. на платіжну карту № НОМЕР_1 , платіж №2460320491.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 1393-3410 від 10.05.2024, станом на 26.11.2025 загальна заборгованість позичальника становить 24 481,50 грн., з яких 3 800,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 20 111,50 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 570,00 грн. - прострочена заборгованість по комісії
Разом з тим представник позивача вказує, що керуючись принципом диспозитивності позивач просив стягнути з відповідача лише частину боргу, а саме 19 000,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 3 800,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 15 200,00 грн.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням наведеного, встановлено, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Щодо факту укладення кредитного договору 
Факт укладення між сторонами 10.05.2024 року договору про відкриття кредитної лінії №1393-3410 у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» відповідачем повністю визнається та останній не заперечує щодо отримання кредиту, лише не погоджується із несправедливо завищеними, на його думку, відсотками.
Щодо нарахування відсотків, слід зазначити таке.
Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 22 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 20 серпня 2024 року не більше 1 %.
Таким чином, при обчисленні розміру заборгованості за відсотками слід би було враховувати поетапне зменшення розміру денної процентної ставки. При цьому, колегія суддів вважає, що Прикінцеві та Перехідні положення даного Закону застосовуються до спірних правовідносин, незважаючи на укладення договору після набрання чинності норм щодо максимальної відсоткової ставки.
За кредитним договором № 1393-3410 кредит було видано 10.05.2024 року, строком на 365 днів. 
Таким чином: – за період з 10.05.2024 по 19.08.2024 (101 день) – може застосовуватись
ставка не вище 1,5 % на день (другий 120-денний підперіод перехідного режиму), що складає: 3 800 грн. * 1,45 % * 101 день = 5 565,10 грн.; за період з 20.08.2024 по 09.05.2025 (263 дні) – може застосовуватись ставка не вище 1 % на день: 3 800 грн. ? 1 % ? 263 дні = 9 994,00 грн.
В такому разі, максимально допустима сума відсотків за весь строк кредитування мала би складати 15 559,10 грн., а не 20 111,50 грн., як нараховано позивачем. 
Проте, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 лише 15 200,00 грн, що є меншою сумою ніж 15 559,10 грн. Тому суд в межах позовних вимог і стягнув вказану суму.
У апеляційній скарзі відповідач стверджує, що встановлена в договорі процентна ставка перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, є явно завищеною, не відповідає вимогам пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і засадам справедливості, добросовісності, розумності, що як наслідок свідчить про непропорційність великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань за договором.
Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Колегія суддів, перевіривши зазначені аргументи відповідача доходить висновку, що умови договору про сплату відсотків за користування кредитом є справедливими та не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки пункт договору про розмір відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін (договір укладено в електронній формі, про умови договору відповідач був ознайомлений попередньо, а відтак вільно та свідомо погодився виконувати взяті на себе зобов`язання, у тому числі і щодо сплати процентів за користування кредитним коштами). 
Кредитний договір укладений на визначений термін, за яким відповідач повинен сплатити проценти, що є платою за користування кредитом, а не компенсацією у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Вказане узгоджується із висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 582/202/22.
У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , судові витрати слід залишити за відповідачем.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Судді 
: