Справа № 676/6361/23 
Провадження № 3-в/676/30/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 липня 2026 року м. Кам`янець-Подільський 

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Савчук Р.І., розглянувши подання начальника Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про звільнення від відбуття адміністративного стягнення ОСОБА_1 , - 

ВСТАНОВИВ:
Начальник Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області звернувся до суду із поданням, у якому просив звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення, накладеного постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03 жовтня 2023 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.
В обґрунтування подання зазначено, що вказаною постановою у справі № 676/6361/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 діб, яка набрала законної сили 14 жовтня 2023 року та була звернута до виконання.
Відповідно до даного подання виконати постанову суду не убачається за можливе, оскільки ОСОБА_1 за місцем проживання відсутній.
Зазначав, що відповідно до вимог ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. Проте КУпАП не врегульоване питання щодо строків виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, та з приводу фактичної «безстроковості» виконання рішень неодноразово висловлювався ЄСПЛ в контексті порушення принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права, в тому числі з урахуванням якості національного законодавства.
Тому враховуючи вищезазначене заявник вважає, що необхідно застосувати аналогію зі змістом ст. 80 КК України, якою передбачено звільнення від відбування покарання у разі, якщо обвинувальний вирок не було виконано у строк 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, та з огляду на те, що постанова суду від 14 жовтня 2023 року про накладення адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не була виконана, просив звільнити його від відбування адміністративного стягнення, у зв`язку із закінченням строків давності.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є: обов`язковість судового рішення.
Згідно ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Визначений у ч.1 ст.303 КУпАП строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень загальний і не залежить від виду стягнення, яке було призначено правопорушнику. Сутність строку давності виконання відповідних постанов полягає в тому, що він є граничним періодом у часі, протягом якого мають бути вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виконання стягнення.
Відповідно до ст. 302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.
Відповідно до п. 5, 6, 9 ст. 247 КУпАП передбачено наступні обставини: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
Отже, законодавцем чітко визначено підстави, за яких постанова про накладення адміністративного стягнення не підлягає виконанню.
Як вбачається зі змісту подання в якості підстави для звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення начальник Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області посилається на необхідність застосування аналогії закону та просить звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення, у зв`язку з давністю виконання судового рішення про адміністративне стягнення на підставі ч. 1 ст. 80 КК України.
Проте не враховано положення ч. 4 ст. 3 КК України, згідно з яким застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено, а тому суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення саме з цих підстав.
Водночас норми КУпАП не передбачають звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, накладеного постановою суду, в зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.
Суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП та у вчиненні якого визнано винним ОСОБА_1 є особливо небезпечним, свідчить про особливу зухвалість особи правопорушника, тому звільнення його від відбування стягнення за спливу даного строку суперечитиме завданню КУпАП, яким є, зокрема запобігання правопорушенням та виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції України і законів України.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання, що в задоволенні подання про звільнення від відбуття адміністративного стягнення за постановою суду, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 294, 303, 304 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні подання начальника Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення, призначеного постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03.10.2023 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови – відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя