Суддя Баронін Д. Б.
Справа № 636/3882/26
Провадження № 2-а/644/86/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 р. м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Нестеренко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:

1.Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 19/4448 від 14.04.2026 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою № 19/4448 від 14.04.2026 він був визнаний винним в тому, що змінив місце проживання, був взятий на облік внутрішньо-переміщеної особи, чим порушив ч. 4 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». У зв`язку із цим, на нього було накладено штраф у розмірі 17000 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
З винесеною постановою позивач не згодний і вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки при складанні постанови не було надано позивачу можливості скористатися правовою допомогою, а також надати пояснення, розгляд справи не проводився.
04.06.2022 позивач отримав довідку ВПО, а також позивач є особою з інвалідністю 2 групи безстроково. Протягом 2022 року на території АДРЕСА_1 відбувалися бойові дії, військкоматів не було, а тому позивач вважає, що через ці обставини він не зміг звернутися до військкомату у встановлений законом строк. 
Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 мав можливість отримати інформацію про його дані шляхом електронної інформаційної взаємодії з органом соціального захисту Індустріального району м. Харків. Довідку ВПО ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав від нього ще у грудні 2022 року. Також довідку ВПО у 2023 році до ІНФОРМАЦІЯ_3 було надано підприємством КП «Чугуїввода». Крім того сплив строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Враховуючи викладене, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №19/4448 від 14.04.2026.
1.2. Представник відповідача надав до суду відзив, у якому вказав, що призовники, військовозобов`язані, резервісти особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання повинні прибути із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік, та зобов`язані постійно перебувати на військовому обліку у ТЦК та СП за задекларованим місцем проживання.
09.04.2026 при перевірці персональних даних позивача в Єдиному держаному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів було виявлено, що позивач був взятий на облік внутрішньо-переміщеної особи, за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, позивач був зобов`язаний перебувати на обліку за місцем перебування внутрішньо-переміщеної особи в ІНФОРМАЦІЯ_4 , натомість надалі продовжував перебувати на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем було виявлено 09.04.2026 під час безпосередньої перевірки його персональних даних, щодо реєстрації місця проживання та отримання статусу ВПО у зв`язку з складанням протоколу про адміністративне правопорушення після доставлення працівниками Національної поліції. Позивач був належним чином ознайомлений зі змістом адміністративного протоколу, датою про розгляд справи та винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП є триваючим та в даному випадку було виявлено 09.04.2026. Обов`язок особи прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом 7 днів з дня зміни місця проживання є активним, а тому норми примітки ч. 3 ст. 210 КУпАП не підлягають застосуванню. Справа про адміністративне правопорушення була розглянута за участі позивача, про що свідчить його підпис у постанові.
1.3. Позивач надав до суду відповідь на відзив, у якому вказав, що з 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_6 мав персональні данні та інформацію про статус внутрішньо-переміщеної особи стосовно нього. Довідку внутрішньо-переміщеної особи він отримав у 2022 році під час активних бойових дій, а тому не мав можливості звернутися до військкоматів. Позивач посилається на принцип незворотності дії в часі, оскільки відповідач посилається на норми, які набрали чинності пізніше, а тому не можуть застосовуватися до спірних правовідносин.
1.4. У судовому засіданні позивач присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача у судовому засіданні присутній не був, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку статті 268 КУпАП.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. У позовній заяві ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 78 КАС України визнав, що 04.06.2022 він отримав довідку внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 .
2.2. 09.04.2026 начальником відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суть якого полягала в тому, що ОСОБА_1 змінив місце проживання, був взятий на облік в якості внутрішньо-переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 , проте протягом 7 днів не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на облік по теперішній час, чим порушив ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
У протоколі також вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 14.04.2026 о 09:00 год. На останній сторінці протоколу наявний підпис ОСОБА_1 з позначкою про те, що він отримав другий примірник протоколу 09.04.2026.
14.04.2026 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення № 19/4448, зі змісту якої вбачається, що 09.04.2026 ОСОБА_1 був доставлений працівниками Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з перебуванням вказаного громадянина в розшуку. В ході подальшої перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 змінив місце проживання та був взятий на облік в якості внутрішньо-переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 , проте не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_7 протягом 7 днів з дати взяття на облік в якості ВПО. Цим ОСОБА_1 порушив ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. В підсумку на позивача було накладено штраф в сумі 17000 грн.
У вищевказаній постанові на останньому аркуші вказано, що ОСОБА_1 постанову отримав 14.04.2026.
2.3. Згідно з пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, довічно.

3. Релевантні джерела права та акти їх застосування

3.1. Відповідно частин 1, 3 статті 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У примітці до вищевказаної статті зазначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває на теперішній час.
3.2. У чинній редакції ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вказано, що у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).
Разом з тим, станом на 04.06.2022, коли позивач отримав статус внутрішньо переміщеної особи, ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» містила положення про те, що у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника). 
Частина 3 вищевказаної статті Закону станом на 04.06.2022 вказувала, що призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.
У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, взяття на військовий облік, зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» вказано, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
3.3. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи винна особа у вчиненні адміністративного правопорушення.
3.4. Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Суд зазначає, що оскаржуваною постановою адміністративне стягнення було накладено на позивача ОСОБА_1 за порушення ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме за те, що у період проведення мобілізації та протягом дії воєнного стану він у семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не став на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи.
До суду не було надано жодного документального доказу, стосовно дати, з якої ОСОБА_1 отримав довідку внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, у позовній заяві ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 78 КАС України визнав, що 04.06.2022 він отримав довідку внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 . Цей факт не оспорювався у відзиві представником відповідача.
Суд зауважує, що станом на день отримання ОСОБА_1 довідки внутрішньо переміщеної особи частина 4 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» мала інший зміст і в цій нормі Закону не містилося положень щодо необхідності у семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ставати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи. Схожі положення станом на 04.06.2022 містилися у ч. 3 ст. 37 вищевказаного Закону, проте на ОСОБА_1 не накладалося стягнення за порушення частини 3 вказаної статті Закону.
На думку суду, частина 4 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у актуальній редакції не поширюється на тих осіб, які були взяті на облік в якості внутрішньо переміщеної особи до того, як у частині 4 вказаної статті з`явилися положення, які стосуються внутрішньо переміщених осіб. Ретроактивна дія закону (дія на правовідносини, що виникли до набрання чинності законом) в даному випадку відсутня і на це не впливає навіть триваючий характер спірних правовідносин, оскільки факт, з яким пов`язується початок відліку семиденного строку за чинною редакцією ч. 4 ст. 37 Закону (факт взяття на облік в якості внутрішньо переміщеної особи), настав до набрання чинності актуальною редакцією Закону.
Отже, оскаржуваною постановою на ОСОБА_1 було помилково накладено стягнення за порушення тих норм ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які станом на час реєстрації ОСОБА_1 в якості внутрішньо переміщеної особи ще не набрали чинності.
4.2. В підсумку суд зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу того адміністративного правопорушення, яке відображено у постанові.

5. Розподіл судових витрат

5.1 Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору, суд не знаходить у цій справі судових витрат, які підлягають розподілу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі про адміністративне правопорушення № 19/4448 від 14.04.2026 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрити.
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Денис БАРОНІН