Справа № 718/669/26
Провадження 2-а/718/33/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" липня 2026 р.   м.Кіцмань Чернівецька область 

Кіцманський районний суд Чернівецької області як адміністративний суд в особі судді Нагорного В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адіміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в:
До Кіцманського районного суду Чернівецької області через свого представника - адвоката Маковійчука П.В. звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
У позовній заяві представник позивача просив поновити строк на оскарження постанови; скасувати постанову № 1707 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 17 грудня 2025 року, складеною т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн; закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень у діях ОСОБА_1 ; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 сплачений по справі судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.
Обґрунтовуючи позовну заяву, представник позивача зазначає, що дана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства та є незаконною, ним дане правопорушення не вчинялося, він регулярно з`являвся до ТЦК та СП за місцем проживання на виклики, він отримує відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, так як на його утриманні перебуває троє дітей віком до 18 років, ним не отримувалось мобілізаційне розпорядження, в оскаржуваній постанові не зазначено до якого саме ТЦК та СП його було викликано, постанова не складалась в його присутності та йому не вручалась, йому не було відомо про її наявність.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.03.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Маковійчука П.В. про поновлення строку на оскарження постанови; позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення повернуто позивачу.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2026 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 березня 2026 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, справу направлено до Кіцманського районного суду Чернівецької області для продовження розгляду.
Адміністративна справа надійшла до суду 26.05.2026 та передана судді Нагорному В.В. під підпис 27.05.2026.
З 27.05.2026 по 01.06.2026 головуючий суддя Нагорний В.В. перебував у нарадчій кімнаті у кримінальній справі.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 червня 2026 року, позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
09.06.2026 представник позивача - адвокат Маковійчук П.В. подав через канцелярію суду заяву, до якої долучив позовну заяву у новій редакції.
З 09.06.2026 по 12.06.2026 головуючий суддя Нагорний В.В. перебував у нарадчій кімнаті у кримінальній справі.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 червня 2026 року постановлено поновити строк на подання позовної заяви, прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
07.07.2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, постанову № 1707 від 17 грудня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності - залишити без змін, справу розглянути за наявними у справі матеріалами.
У відзиві відповідач не погодився з позовними вимогами, зазначив, що вважає їх безпідставними, необгрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню. 
Відповідач у відзиві стверджує, що відносно ОСОБА_1 було складено 11 листопада 2025 року протокол про адміністративне правопорушення № 1695, позивачу було доведено інформацію про дату, час та місце розгляду справи, відмова позивача від підпису та від отримання примірника протоколу не може свідчити про його необізнаність щодо факту складення протоколу, суті правопорушення або дати розгляду справи, оскаржувана постанова винесена 17 грудня 2025 року, тоді як із позовом до суду позивач звернувся лише у 2026 році, позивач не надав належних і допустимих доказів того, що він був об`єктивно позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду.
За змістом відзиву, дії ОСОБА_1 , який не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, визначені мобілізаційним розпорядженням № 4157386, явка за яким була визначена на 24 червня 2025 року, утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а наявність або можливість оформлення відстрочки не звільняє особу від обов`язку прибувати за викликом для уточнення даних, проходження відповідних процедур або надання документів.
З 26.06.2026 по 10.07.2026 включно головуючий суддя перебував у щорічній основній відпустці.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Як вбачається з долученого до позовної заяви військово-облікового документа, сформованого у "Резерв +", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовозобов`язаним, має відстрочку за п.3 ч.1 ст.23 до 03.05.2026, дата уточнення даних 25.01.2026, наявна відмітка про те, що дані уточнено вчасно.
11 листопада 2025 року інструктором ВРіК ІНФОРМАЦІЯ_4 сержантом ОСОБА_2 складено протокол №1985 відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що останній є порушником з 03.11.2025 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 (Мостиська), який не прибув за мобілізаційним розпорядженням (№ 4157386 явка на 24.06.2025 р.), всупереч ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
З витягу із системи "Оберіг" про порушення ВО вбачається, що ОСОБА_1 не прибув вчасно за мобілізаційним розпорядженням, порушенння ВО від 03.11.2025. 
У вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09 год. 20 хв. 17.12.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також, що від отимання другого примірника протоколу відмовився у присутності свідків.
Постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 № 1707 від 17 грудня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000,00 грн за у зв`язку з тим, що він не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначене у мобілізаційному розпорядженні (№ 4157386 явка на 24.06.2025 р.), всупереч ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
У відповідності до частини 1 статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Згідно частини 3 вказаної статті передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Частиною 3 ст.210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.
Отже, на дату винесення відповідачем спірної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
У позовній заяві представник позивача стверджує, що ОСОБА_1 не отримувалось мобілізаційне розпорядження № 4157386, явка на 24.06.2025 р., при цьому він має відстрочку від призову від призову на військову службу під час мобілізації, так як на його утриманні перебуває троє дітей віком до 18 років.
Відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Судом встановлено, що матеріали даної справи не містять належних доказів вручення ОСОБА_1 мобілізаційного розпорядження № 4157386, неявка за яким на 24.06.2025 р. стала підставою для складання відносно нього протоколу № 1985 від 11.11.2025 та оскаржуваної постанови № 1707 від 17.12.2025.
При цьому, відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, а зі змісту військово-облікового документа, сформованого у "Резерв +", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має відстрочку за п.3 ч.1 ст.23 до 03.05.2026.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного суду від 20.05.2020 справа №524/5741/16-а).
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 КАС України).
Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оскільки судом встановлено, що відсутні докази, які б вказували на належне підтвердження вручення ОСОБА_1 мобілізаційного розпорядження № 4157386, неявка за яким на 24.06.2025 р. стала підставою для складання відносно нього протоколу № 1985 від 11.11.2025 та оскаржуваної постанови № 1707 від 17.12.2025, а відповідачем невраховно,що позивач має відстрочку за п.3 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", суд дійшов висновку, що під час прийняття оскаржуваної постанови відповідачем не надано належної оцінки всім обставинам справи в їх сукупності, відповідачем допущено неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, а оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим вказана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.
У зв`язку із задоволенням позову, на підставі ст. 139 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 665,60 грн. 
Керуючись статтями 5-9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, статтями 245, 251, 280 КУпАП, суд -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адіміністративне правопорушення - задоволити.
Скасувати постанову № 1707 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 17 грудня 2025 року, складеною т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн.
Закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень у діях ОСОБА_1 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Нагорний