ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2026 року | справа № 380/25631/25

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Крутько О.В., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась в суд з позовом до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області(далі відповідач), в якому просить: 
визнати протиправним і скасувати рішення Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 6041 від 21 серпня 2025 р. «Про затвердження протоколу засідання узгоджувальної комісії з розгляду земельних спорів при виконавчому комітеті Рудківської міської ради від 06.08.2025 р.»;
зобов`язати Рудківську міську раду Самбірського району Львівської області повторно розглянути заяву позивачки ОСОБА_1 від 09.01.2025 р. та належно вирішити земельний спір щодо меж земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що в протоколі засідання узгоджувальної комісії з розгляду земельних спорів зазначено, що ОСОБА_1 до своєї заяви від 09.01.2025 додала план топографо-геодезичного знімання, виконаний ТОВ «Західземлепроект». Однак, жодної оцінки даному документу відповідач не надав. В той же час, саме такий план топографо-геодезичного знімання повинен був бути покладений в основу вирішення спору, оскільки ним об`єктивно визначено межі земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння позивачки, а відтак, і межа між земельними ділянками домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Оскільки загальна площа земельної ділянки, на якій розташовані будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , згідно плану території становить біля 0,36 га, то позивачці не може бути надано у власність земельну ділянку площею 0,1 га., і за рахунок її земельної ділянки не може бути влаштовано проїзд, як це протиправно вирішив відповідач. 
Позивачка зазначила, що свідоцтво на забудову садиби, яке було видане забудовнику ОСОБА_3 у 1969 році, крім того, що воно має ознаки підроблення, не є земельно-кадастровою документацією, на підставі якої може бути встановлено межу, має схематичний характер, не має жодної прив`язки до місцевості і не визначає межі між домоволодіннями.
Позивачка наполягає, що відповідач спірним рішенням взагалі не вирішив земельного спору щодо межі між земельними ділянками домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , а вирішив питання про залишення неіснуючого, необлаштованого, не визначеного на місцевості проїзду, про що позивачка ОСОБА_1 не просила. Позивачка стверджує, що відповідач розглянув і вирішив земельний спір з грубим порушенням вимог ст.ст. 158, 159 ЗК України.
Відповідач проти позову заперечив, у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачка не надала на розгляд узгоджувальної комісії жодних документів, які б підтверджували відведення земельної ділянки під забудову, користування цією земельною ділянкою та дозвіл на забудову житлового будинку по АДРЕСА_1 . Відповідно, єдиним документом, який підтверджував факт землекористування на час розгляду узгоджувальною комісією земельного спору є дані погосподарського обліку. Позивачкою не надано доказів, що свідчили б про недостовірність чи неправомірність внесення записів до відповідних книг погосподарського обліку, а також доказів, що свідчили б про незгоду власників обох домоволодінь із записами погосподарських книг, зокрема, щодо розмірів земельних ділянок, які обліковувалися за цими домоволодіннями. Відповідно дані погосподарського обліку не були визнані незаконними, є чинними. Узгоджувальна комісія з розгляду земельних спорів при вирішенні спірного питання керувалася даними Погосподарської книги №9 на 2021-2025 роки щодо домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які були актуальні на момент розгляду спору.
Ухвалою від 02.07.2026 залучено до участі у справі як третю особу, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 
Третя особа надала пояснення у справі, зазначила, що позивач у позовній заяві не наводить жодного аргументу про неправомірність оскаржуваного рішення. Між земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_3 є встановлені межі за фактичним використанням у вигляді паркану і дороги. Прохід та проїзд здійснюється через існуючі металеві ворота з вул. Центральної. Третя особа вважає, що Рудківською міською радою прийнято рішення в межах своєї компетенції з врахуванням інтересів фактичних користувачів земельних ділянок.
Встановлені обставини справи.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 у справі № 380/2712/25 позов ОСОБА_1 до Рудківської міської ради про зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Рудківської міської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 09.01.2025 відповідно до Земельного кодексу України. Зобов`язано Рудківську міську раду повторно розглянути заяву позивачки від 09.01.2025 відповідно до вимог Земельного кодексу України, із урахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В порядку виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 ОСОБА_1 подала на розгляд Узгоджувальної комісія з розгляду земельних спорів при виконавчому комітеті Рудківської міської ради (далі Узгоджувальна комісія) заяву від 09.01.2025 р. щодо визначення меж та розподілу земельної ділянки між присадибними земельними ділянками буд. АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . До заяви додала план топографо-геодезичного знімання, виконаний ТОВ «Західземлепроект» на замовлення ОСОБА_1 з метою встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку.
Узгоджувальна комісія встановила, що ОСОБА_1 має у власності житловий будинок по АДРЕСА_1 . Відповідно до даних погосподарської книги № 9 на 2021-2025 р.р. за даним житловим будинком обліковується земельна ділянка площею 0,1000 га. Межі присадибної земельної ділянки не встановлені в натурі, документів, які посвідчували б право власності чи користування цією земельною ділянкою немає. Земельна ділянка належить до земель житлової та громадської забудови комунальної власності Рудківської міської ради. Гр. ОСОБА_2 має у власності житловий будинок по АДРЕСА_2 . Відповідно до даних погосподарської книги № 9 на 2021-2025 р.р. за даним житловим будинком обліковується земельна ділянка площею 0,1800 га. Межі присадибної земельної ділянки не встановлені в натурі, документів, які посвідчували б право власності чи користування цією земельною ділянкою немає. Земельна ділянка належить до земель житлової та громадської забудови комунальної власності Рудківської міської ради. Гр. ОСОБА_2 надала на розгляд узгоджувальної комісії Свідоцтво на забудову садиби, яке було видане її батькові забудовнику ОСОБА_3 у 1969 році. Відповідно до даного свідоцтва, між присадибною земельною ділянкою, яка виділена гр. ОСОБА_3 та сусідньою земельною ділянкою запроектований проїзд шириною 3,0 м. Вздовж меж обох земельних ділянок частково наявні старі існуючі металеві огорожі. Прохід та проїзд до земельних ділянок здійснюється через існуючі металеві ворота з вулиці Центральної. В зв`язку з відсутністю розробленого генерального плану населеного пункту та детального плану вказаної території, основною чинною містобудівною документацією, яка охоплює частину житлової забудови, є Свідоцтво на забудову садиби, яке було видане ОСОБА_3 у 1969 році.
За результатами розгляду поданих документів, Узгоджувальна комісія з розгляду земельних спорів при виконавчому комітеті Рудківської міської ради вирішила: залишити в землях загального користування комунальної власності Рудківської міської ради проїзд між земельними ділянками гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 згідно чинних ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» з врахуванням фактичного використання земельних ділянок та існуючого проїзду між присадибними земельними ділянками; взяти до уваги прийняте рішення узгоджувальної комісії з розгляду земельних спорів при виконавчому комітеті Рудківської міської ради від 06.08.2025 р. при виготовленні гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) .
Рішенням Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 6041 від 21 серпня 2025 р. затверджено протокол засідання узгоджувальної комісії з розгляду земельних спорів при виконавчому комітеті Рудківської міської ради від 06.08.2025 р.
Не погодившись з рішенням відповідача позивачка звернулась до суду.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до положень статті 158 Земельного кодексу земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку. 
Відповідно до статті 159 Земельного кодексу земельні спори розглядаються органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення. У рішенні органу місцевого самоврядування визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття. 
Статтею 152 Земельного кодексу визначено способи захисту прав на земельні ділянки.
Відповідно до частини 3 статті 152 Земельного кодексу захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. 
З метою вирішення земельних спорів на території Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області керуючись ст. 144 Конституції України, ст.ст. 12, 158, 159, 160, 161 Земельного кодексу України, п.п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішенням сесії Рудківської міської ради №180 від 16.02.2021 року утворено узгоджувальну комісію з розгляду земельних спорів при виконавчому комітеті Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області (надалі узгоджувальна комісія) та затверджено Положення про узгоджувальну комісію з вирішення земельних спорів при виконавчому комітеті Рудківської міської ради.
На виконання рішення суду, 06.08.2025 узгоджувальною комісією розглянуто заяву ОСОБА_1 від 09.01.2025 року щодо визначення меж та розподілу земельної ділянки між присадибними земельними ділянками буд. АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , з доданим планом топографо-геодезичного знімання, виконаного ТзОВ «Західземлепроект» на замовлення позивачки. 
Узгоджувальна комісія здійснила виїзд на місцевість, провела візуальне обстеження земельної ділянки.
За результатами розгляду даної заяви узгоджувальною комісією прийнято рішення (оформлене протоколом), залишити в землях загального користування комунальної власності Рудківської міської ради проїзд між земельними ділянками гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 згідно чинних ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», з врахуванням фактичного використання земельних ділянок та існуючого проїзду між присадибними земельними ділянками, взяти до уваги прийняте рішення узгоджувальної комісії з розгляду земельних спорів при виконавчому комітеті Рудківської міської ради від 06.08.2025 при виготовленні гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), рекомендувати для затвердження на черговій сесії Рудківської міської ради протокол засідання узгоджувальної комісії при виконавчому комітеті Рудківської міської ради від 06.08.2025 року.
Зазначене рішення узгоджувальної комісії, у формі протоколу від 06.08.2025, затверджене рішенням сесії Рудківської міської ради № 6041 від 21.08.2025 року 
Згідно із законодавством, яке діяло до 1991 року землекористування громадян, які проживають у сільській місцевості, засвідчувалося записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад депутатів трудящих (частина 5 статті 20 ЗК Української РСР 1970 року). 
Інструкція з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затверджена наказом Державної служби статистики України від 11.04.2016 № 56, затверджена наказом Міністерства юстиції України 06.05.2016 за № 689/28819 (із змінами) передбачає, що погосподарський облік, як вид первинного обліку, передбачений для накопичення і систематизації відомостей, які збирають сільські, селищні, міські ради територіальних громад по кожному з розташованих на їхній території населених пунктів і які є необхідними для проведення державних статистичних спостережень. В свою чергу, Верховний Суд у низці справ дійшов висновку про доведеність прав користувачів на земельну ділянку на підставі записів у погосподарських книгах. 
Так, у постанові Верховного Суду від 24 листопада 2020 року у справі № 308/6368/15-а суд касаційної інстанції, взявши до уваги рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 про забезпечення державного захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на той час законодавства, та встановлені судами обставини користування позивачами земельною ділянкою на підставі записів у погосподарських книгах обліку, дійшов висновку про доведеність прав користувачів на земельну ділянку. 
Верховний Суд у справі № 710/417/21 на підставі положень статті 20 Земельного кодексу Української РСР 1970 року також зробив висновок про наявність доказів на підтвердження права користування особою земельною ділянкою, оскільки таке право підтверджувалося відповідними записами у погосподарській книзі. 
Таким чином, законність використання земельної ділянки її користувачем може бути підтверджена саме випискою з погосподарської книги.
Позивачка не надала на розгляд узгоджувальної комісії жодних документів, які б підтверджували відведення земельної ділянки під забудову, користування цією земельною ділянкою та дозвіл на забудову житлового будинку по АДРЕСА_1 . Відповідно, єдиним документом, який підтверджував факт землекористування на час розгляду узгоджувальною комісією земельного спору були дані погосподарського обліку.
Узгоджувальна комісія з розгляду земельних спорів при вирішенні спірного питання та прийняття рішення керувалася даними Погосподарської книги №9 на 2021-2025 роки щодо домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які були актуальні на момент розгляду спору.
Також на розгляд узгоджувальної комісії стороною спору гр. ОСОБА_2 було надано оригінал свідоцтва на забудову садиби, яке було видане її батькові ОСОБА_3 у 1969 році, копія якого належним чином завірена та долучена до матеріалів справи. Твердження позивачки про те, що свідоцтво на забудову садиби, яке було видане ОСОБА_3 у 1969 році, є недостовірним та має явні ознаки його фальсифікації, не підтверджене жодними належними доказами. 
Вищезазначене свідоцтво на забудову у встановленому законодавством порядку не було скасоване або ж визнане незаконним, відтак є чинним і правомірно враховане узгоджувальною комісією при розгляді земельного спору як основна чинна містобудівна документація, яка охоплює частину житлової забудови, оскільки відсутній генеральний план населеного пункту с. Конюшки-Тулиголівські та детальний план вказаної території. 
Відповідно до поданого свідоцтва гр. ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка під забудову з існуючої присадибної ділянки, також між цією земельною ділянкою та сусідньою земельною ділянкою в АДРЕСА_2 запроектований проїзд шириною 3,0 м. 
При проведенні узгоджувальною комісією візуального обстеження присадибних земельних ділянок в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , на місцевості встановлено, що вздовж меж обох земельних ділянок частково наявні старі існуючі металеві огорожі. Прохід та проїзд до земельних ділянок здійснюється через існуючі металеві ворота з вулиці Центральної.
До своєї заяви від 09.01.2025, яка була предметом розгляду узгоджувальної комісії, позивачка додала копію плану топографо-геодезичного знімання, виконаного ТзОВ «Західземлепроект».
Суд бере до уваги доводи відповідача, що при виготовленні вищезазначеного плану не враховано наявні містобудівні документи (свідоцтво на забудову садиби, яке було видане ОСОБА_3 у 1969 році), а також фактичне використання ділянок (необґрунтовано в межі земельної ділянки, яку має намір приватизувати позивачка, включено проїзд, що позбавить сусіднього землекористувача гр. ОСОБА_2 доступу до її житлового будинку та присадибної ділянки, а також включена частина земельної ділянки, якою фактично користується гр. ОСОБА_2 (наявна стара існуюча сітчаста металева огорожа). 
Позивачем не надано жодних підтверджуючих документів, що встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі було здійснено в установленому законодавством порядку.
А відтак, копія плану топографо-геодезичного знімання території правомірно не взята до уваги при вирішенні земельного спору та при прийнятті оскаржуваного рішення.
Положення ч. 1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За наведених обставин справи, суд дійшов висновку, що при розгляді земельного спору та його вирішенні узгоджувальна комісія діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Рішення оформлено належних чином та затверджене органом місцевого самоврядування.
Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Положеннями ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.
Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, у задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд
ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області (адреса: 81440, Львівська обл., м. Рудки, пл. Відродження, 1, ЄДРПОУ: 04056291), за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_5 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя | Крутько Олена Василівна