ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 р. 	Справа № 646/5750/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої К.В.,
Суддів: Фоміної Л.О. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Основ`янського районного суду міста Харкова від 26.05.2026 (головуючий суддя І інстанції: Демченко І.М., майдан Героїв Небесної Сотні, 36, м. Харків, 61611) по справі № 646/5750/26
за позовом ОСОБА_1 
до  судді Основ`янського районного суду міста Харкова Глоби Максима Миколайовича   
про визнання рішення таким, що порушує присягу судді,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Основ`янського районного суду міста Харкова з позовом до судді Основ`янського районного суду міста Харкова Глоби Максима Миколайовича (далі – відповідач), в якому просив визнати рішення слідчого судді Основ`янського суду м. Харкова таким, що порушує присягу судді та соціально небезпечним для держави.
В обґрунтування заяви зазначав, що слідчий суддя Глоба М.М. відмовляється розглядати скарги позивача на бездіяльність керівника Харківської обласної прокуратури Папуши Ю.І. Зауважував, що позивач не вимагав від судді вести процес або складати документи російською мовою. Водночас відповідач стверджує, що позивач подав скаргу не рідною мовою, а іноземною. На переконання ОСОБА_1 , вказані дії судді є розпалюванням ненависті між народами, а отже соціально небезпечними діями.
ІІ. Зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 26.05.2026 (головуючий суддя Демченко І.М.) справу за позовом ОСОБА_1 до судді Основ`янського районного суду міста Харкова Глоби Максима Миколайовича про визнання рішення таким, що порушує присягу судді передано за підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням предмета позову та суб`єктного складу сторін, справа предметно не підсудна місцевому загальному суду, зокрема Основ`янському районному суду міста Харкова, як адміністративному суду, та підсудна окружному адміністративному суду, яким у даному випадку є Харківський окружний адміністративний суд.
ІІІ. Підстави апеляційного оскарження та їх обґрунтування.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:
відсторонити суддю Демченко у зв`язку з порушенням присяги судді та державною зрадою;
відхилити навмисно сфальсифіковану постановлену з державною зрадою ухвалу про передачу справи з одного суду до іншого по моєму позову до голови суду слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова Глоби Максима Миколайовича.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції посилається на главу 2 розділу І КАСУ та ігнорує ч. 3 ст. 6 КАСУ. Так, адміністративні позови згідно ст. 8 Конституції України обов`язково розглядаються тільки суддею І інстанції, окружні суди не мають права розглядати такі скарги. Апелянт вважає дії з передачі адміністративного позову до окружного адміністративного суду такими, що порушують присягу судді. До того ж, вказані дії суду першої інстанції призвели до того, що канцелярія Основ`янського районного суду м. Харкова не реєструє подані ОСОБА_2 позови, з приводу чого апелянт подав скаргу до Харківської обласної прокуратури.
Крім того, скаржник зауважує, що законодавством передбачена зміна підсудності у зв`язку з розглядом справи. Суддя має право звернутись до Другого апеляційного адміністративного суду для з`ясування, чи має він право судити свого колегу, чи направити в інший суд першої інстанції.
ІV. Провадження в суді апеляційної інстанції та виклад позиції інших учасників справи.
Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу положень частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). Враховуючи обставини цієї справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження.
Учасники справи повідомлені про перегляд ухвали Основ`янського районного суду міста Харкова від 26.05.2026 судом апеляційної інстанції належним чином шляхом отримання ними копій ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2026 відмовлено в задоволенні клопотань ОСОБА_1 про здійснення запитів до голови суду Основ`янського районного суду м. Харкова, в Національний науковий центр Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, до голови Харківського окружного адміністративного суду.
V. Нормативне регулювання та оцінка суду апеляційної інстанції.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши докази по справі, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Згідно із частиною першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За пунктом 3 частини першої статті 4 КАС України адміністративний суд - це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.
Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил інстанційної, предметної та територіальної підсудності.
Поняття «предметна юрисдикція» розкривається законодавцем у параграфі 1 глави 2 розділу І КАС України, питання якої врегульовані приписами статей 19-21 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Колегія суддів враховує, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Враховуючи визначений позивачем суб`єктний склад сторін, суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом позову є рішення (дії) судді Основ`янського суду міста Харкова Глоби Максима Миколайовича, тобто посадової особи органу державної влади, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України належить до юрисдикції адміністративних судів.
Питання розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів регламентовано статтею 20 КАС України, частиною першою якої передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:
1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;
2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:
оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;
уточнення списку виборців;
оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум;
оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;
3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:
примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;
примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;
затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;
продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;
затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства;
затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;
5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;
6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.
Отже, перелік категорій адміністративних справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам, є вичерпним.
У свою чергу, частиною другою статті 20 КАС України визначено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.
Враховуючи, що заявлений у цій справі спір не належить до жодної з категорій, визначених частиною першою статті 20 КАС України, його розгляд віднесено до юрисдикції окружного адміністративного суду.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що даний позов віднесений до компетенції окружного адміністративного суду, яким, з урахуванням місцезнаходження позивача та відповідача, є Харківський окружний адміністративний суд.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
З урахуванням викладеного, колегія суддів уважає, що висновок суду першої інстанції про те, що за предметною підсудністю справа має розглядатись Харківським окружним адміністративним судом, ґрунтується на правильному застосування норм процесуального права.
Апелянт посилається на ігнорування судом першої інстанції частини третьої статті 6 КАС України, відповідно до якої звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. 
Разом з тим, висновок суду першої інстанції про те, що ця адміністративна справа підлягає розгляду окружним адміністративним судом, а не місцевим загальним судом як адміністративним, не суперечить положенням частини третьої статті 6 КАС України та не обмежує гарантованого нею права особи на звернення до адміністративного суду для захисту своїх прав і свобод безпосередньо на підставі Конституції України. 
Колегія суддів зауважує, що визначення належної предметної підсудності є процесуальним механізмом реалізації права на судовий захист, спрямованим на забезпечення розгляду справи компетентним судом, а не обмеженням доступу до правосуддя чи права на ефективний судовий захист.
Таким чином, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до положень статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, повно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Основ`янського районного суду міста Харкова від 26.05.2026 по справі №646/5750/26 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		К.В. Мінаєва 	
Судді	   	Л.О. Фоміна   І.М. Ральченко