Справа № 635/2001/26
Провадження № 1-кп/635/897/2026

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2026 року        смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання – ОСОБА_2 ,
за участю прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження № 12026221160000149 від 18 лютого 2026 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Південне Харківського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований і фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 
1) вироком Харківського районного суду Харківської області від 02.06.2006 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки;
2) вироком Харківського районного суду Харківської області від 09.12.2010 за сукупністю злочинів, за частиною 1 статті 307, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;
3) вироком Харківського районного суду Харківської області від 21.07.2014 за частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки; звільнений від покарання на підставі статті 75 кримінального кодексу України з випробуванням на строк 2 роки;
4) вироком Харківського районного суду Харківської області від 17.02.2015 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
5) вироком Харківського районного суду Харківської області від 03.07.2015 за частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів та вироків до позбавлення волі на строк 5 років;
6) вироком Харківського районного суду Харківської області від 20.05.2021 за частиною 2 статті 190, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів до позбавлення волі на строк 4 роки;
7) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.07.2021, зміненим ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.09.2021, за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; звільнений 31.01.2025 умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 19 днів на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 23.01.2025,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, - 

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
18.02.2026 близько 11 год. 10 хв., у період дії в Україні воєнного стану, який введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого Указом Президента неодноразово продовжено, востаннє продовжений Указом Президента України від 12.01.2026 № 40/2026 на 90 діб, перебуваючи в приміщенні магазину «Маркет» ФОП ОСОБА_6 , що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, площа Шевченка, 1-Б, ОСОБА_4 побачив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, знаходячись на касовій зоні, дістала з лишені своєї сумки грошові кошти та розраховувалась за придбаний товар. В цей час у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння грошовими коштами, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна. Надалі, ОСОБА_4 , дочекавшись, доки остання розрахувалася за покупки й вийшла з приміщення магазину, попрямував за ОСОБА_7 , дотримуючись відповідної дистанції. 18.02.2026 o 11 год. 27 хв., ОСОБА_4 , проходячи біля буд. № 3 по вул. Погребняка Якима в м. Мерефа Харківського району Харківської області, впевнився у відсутності на вулиці сторонніх осіб, діючи з корисливих мотивів та з раптово виниклим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, підійшов ззаду впритул до ОСОБА_7 та, скориставшись фактором несподіванки, штовхнув останню двома руками у спину та наніс один удар своєю ногою в праву ногу ОСОБА_7 , від чого остання втратила рівновагу та впала на землю, отримавши тілесні ушкодження у вигляді синця на зовнішній поверхні правого стегна, садна (подряпини) на передній поверхні колінного суглобу, які відповідно до п.2.3.5, 2 3.2.6 «Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» є ЛЕГКИМИ тілесними ушкодженнями, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів.
Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, подолавши можливість ОСОБА_7 до вчинення опору, так як остання знаходилась на землі, нахилився до неї та ривком зняв з неї належну їй жіночу сумку, оглянувши вміст якої, всередині виявив грошові кошти в сумі 500 гривень, однією купюрою, які забрав з собою, поклавши до кишені своїх брюк, тим самим незаконно ними заволодів. Після цього ОСОБА_4 з місця злочину зник та в подальшому розпорядився одержаними коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та не оспорював встановлених досудовим розслідуванням обставин вчиненого ним кримінального правопорушення. 
При цьому пояснив, що 18.02.2026 в денний час в магазині «Маркет» в м. Мерефа побачив потерпілу, раніше не був з нею знайомий; вів її від магазину; коли зайшли в провулок, підійшов ззаду і обома руками смикнув з неї сумку, яка висіла в неї через плече, від чого потерпіла впала і вдарилась об його ногу. З гаманця в сумці узяв 500 грн. однією купюрою, сумку кинув і пішов з місця події, гроші витратив на свої потреби. У вчиненому розкаюється, про вчинене шкодує, бажає попросити вибачення у потерпілої. 
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. 
За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного часу. 
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий за корисливі умисні злочини проти власності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується негативно. 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненому злочині, яке виражається в повному визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, негативному ставленні до скоєного, осуді своїх дій. 
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставинами, що пом`якшують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, ставлення обвинуваченого до скоєного. 
З урахуванням вищезазначених обставин у сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 186 КК України. 
Саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме вимогам ч.2 ст.50 КК України.
 
Підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст.75 КК України, ст.69 КК України судом не встановлено.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України. 
Судові витрати у справі відсутні. 
Обраний стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк покарання строк перебування обвинуваченого під вартою. 
Накладений на речові докази арешт підлягає скасуванню. 
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд, - 

У Х В А Л И В : 
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді семи років позбавлення волі. 
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня проголошення вироку, тобто з 26.08.2026. 
Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили. 
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 покарання строк перебування під вартою з 18.02.2026.

Арешт, накладений ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.02.2026 (справа № 635/1661/26, провадження № 1-кс/635/275/2026) на грошову купюру номіналом 50 гривень з номером АП0018121, монету номіналом 5 гривень та дві монети номіналом 2 гривні - СКАСУВАТИ.

Речові докази:
– жіночу сумку бордового кольору, передану на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили вважати повернутою останній;
- DVD-RW оптичні диски в кількості трьох штук – зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- зразки букального епітелію та зразки папілярних ліній обох рук ОСОБА_4 зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- грошову купюру номіналом 50 гривень з номером АП0018121, монету номіналом 5 гривень та дві монети номіналом 2 гривні, передані на зберігання АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Харків, Гімназійна Набережна, 16, на підставі Акту приймання-передачі майна на зберігання № 2026041СОР001 від 15.04.2026 та прибуткового позабалансового ордера № DNRRQ0415B0297 від 15.04.2026, після набрання вироком законної сили – повернути ОСОБА_4 або знищити у разі не звернення останнього. 
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя    ОСОБА_1