Справа № 930/748/26
Провадження №2/930/906/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
16.06.2026 року       Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді:     Алєксєєнка В.М.
при секретарі:       Загребельному О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» Столітній М.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 березня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір № 5375797 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами договору відповідачу було надано кредит у сумі 6 000 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів відповідно до умов договору.
Позивач зазначає, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти на банківську картку, реквізити якої були зазначені відповідачем під час укладення договору.
У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором 30 жовтня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу № 30/10/2025, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором.
Посилаючись на те, що після переходу права вимоги відповідач заборгованість не погасив та жодних платежів ні на користь первісного кредитора, ні на користь позивача не здійснив, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором у загальному розмірі 30 177,00 грн, яка, за його розрахунком, складається з: 6 000,00 грн – основної суми кредиту, 13 338,00 грн – процентів, нарахованих первісним кредитором, 7 239,00 грн – процентів, нарахованих позивачем за 127 календарних днів, 3 000,00 грн – штрафних санкцій та 600,00 грн – комісії за надання кредиту.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Ухвалою від 31.03.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «Універсал Банк».
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надсилання повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням оголошення на офіційному сайті суду відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву по справі не скористався, будь-яких клопотань та заяв не надіслав, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення.
Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, а також у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності відповідно до вимог статей 76-81, 89 ЦПК України, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 11 березня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 5375797 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі.
Відповідно до статей 626, 627, 628, 638 ЦК України договір є домовленістю сторін, сторони є вільними в укладенні договору, а договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, прирівнюється за своїми правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі.
Із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора, а тому суд доходить висновку, що договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства та є належною правовою підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків сторін.
На виконання умов договору первісний кредитор надав відповідачу кредитні кошти у сумі 6 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківську картку, реквізити якої були зазначені відповідачем при укладенні договору.
На виконання ухвали суду АТ «Універсал Банк» надало інформацію, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , а 11 березня 2025 року на зазначену картку було зараховано грошові кошти у сумі 6 000,00 грн. Зазначена відповідь банку підтверджує факт належного виконання первісним кредитором свого обов`язку щодо надання відповідачу кредитних коштів.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
За змістом статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику, а позичальник — повернути кредит та сплатити проценти.
30 жовтня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу № 30/10/2025, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 5375797 від 11.03.2025 року.
Відповідно до статей 512, 514, 1077 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом відступлення права вимоги, а до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконав. Будь-яких доказів погашення заборгованості або заперечень щодо її розміру відповідач суду не надав.
Оцінивши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення 6 000,00 грн основної суми кредиту, 13 338,00 грн процентів, нарахованих первісним кредитором, 7 239,00 грн процентів, нарахованих позивачем після переходу права вимоги, та 600,00 грн комісії за надання кредиту є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.
Разом із тим вимога про стягнення 3 000,00 грн штрафних санкцій задоволенню не підлягає.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами і нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання таких договорів, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки штрафні санкції у розмірі 3 000,00 грн нараховані позивачем за прострочення виконання відповідачем кредитного зобов`язання в період дії воєнного стану, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для їх стягнення.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 27 177,00 грн заборгованості, що складається з 6 000,00 грн основного боргу, 13 338,00 грн процентів, нарахованих первісним кредитором, 7 239,00 грн процентів, нарахованих позивачем, та 600,00 грн комісії за надання кредиту, а в частині стягнення штрафних санкцій у сумі 3 000,00 грн у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується матеріалами справи.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 397,83 грн.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. На підтвердження понесення зазначених витрат до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги, документи щодо обсягу наданих послуг та їх оплати.
Відповідач відзиву на позов не подав, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявив, доказів їх неспівмірності суду не надав.
Як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 22 січня 2026 року у справі № 372/6826/24, у розумінні положень частин четвертої — шостої статті 137 та пункту 3 частини третьої статті 141 ЦПК України зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно за клопотанням іншої сторони у разі доведення нею неспівмірності таких витрат із складністю справи, обсягом виконаних робіт та часом, витраченим адвокатом. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, не вправі зменшувати розмір таких витрат з власної ініціативи.
Враховуючи характер спору, обсяг наданої представником позивача професійної правничої допомоги, відсутність клопотання відповідача про зменшення таких витрат та доказів їх неспівмірності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у повному заявленому розмірі — 10 000,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 128, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 280-284 ЦПК України, згідно ст.ст. 11, 509, 512, 514, 516, 525,526,530,551,599,610,611,615, 625 629,1050,1054 ЦК України, суд –
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (код ЄДРПОУ 44559822) заборгованість за договором № 5375797 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11 березня 2025 року у загальному розмірі 27 177 (двадцять сім тисяч сто сімдесят сім) гривень 00 копійок, яка складається з: 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок – заборгованість за основною сумою кредиту; 13 338 (тринадцять тисяч триста тридцять вісім) гривень 00 копійок – проценти за користування кредитом, нараховані первісним кредитором; 7 239 (сім тисяч двісті тридцять дев`ять) гривень 00 копійок – проценти, нараховані ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»; 600 (шістсот) гривень 00 копійок – комісія за надання кредиту.
У задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у розмірі 2 397 (дві тисячі триста дев`яносто сім) гривень 83 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Немирівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М. Алєксєєнко