490/3542/26 
н\п 2/490/3146/2026

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва
в складі головуючого судді Чулуп О.С.,
за участю секретаря – Правник А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» кошти в розмірі 384000 грн. В обгрунтування позову позивач вказує, що 21.02.2024 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 219543178 відносно транспортного засобу BMW 740, д.н.з. НОМЕР_1 . Позивач вказує, що 29.12.2024 року в м. Дніпро, по вул. Січеславська Набережна, 3 сталась страхова подія за участю автомобіля BMW 740, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . Дана ДТП сталась в результаті порушення ПДР водієм BMW 740 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 30.04.2025 року відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час вищезазначеної ДТП. Внаслідок даної ДТП водій транспортного засобу BMW 740, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 та пасажири ТЗ транспортного засобу BMW 740, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження та загинули на місці події. Позивач вказує, що ним було виплачено страхове відшкодування родичам померлого ОСОБА_3 в розмірі 192 000 грн. та батьку померлого ОСОБА_4 в розмірі 192 000 грн. Таким чином в загальному позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 384 000 грн. Посилаючись на норми пп. А) п.38.1.1 ст. 8 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути дані витрати з відповідача в порядку регресу.
Представник відповідача надав відзив, в якому просить в задоволенні позову відмовити. Вказує, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскількивідповідач не є особою яка спричила дорожньо-транспортну пригоду та не є винною особою.
Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом досліджено поліс № 219543178 від 21.02.2024 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 відносно транспортного засобу BMW 740, д.н.з. НОМЕР_1 .
Судом досліджено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 згідно якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на транспортний засіб BMW 740, д.н.з. НОМЕР_1 .
Судом досліджено постанову Дніпропетровської обласної прокуратури від 30 квітня 2025 року згідно якої кримінальне провадження про ДТП відомості про яку 29 грудня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024040000001558 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 286 ? КК України закрито у зв`язку зі смертю особи, а саме ОСОБА_2 , стосовно якого зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру в зв`язку з її смертю.
З постанови вбачається, що під час досудового розслідування встановлено, що 29 грудня 2024 року приблизно о 02 год. 41 хв. водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння (1,69% у крові, 2,29%0 у сечі) та керуючи автомобілем «BMW 740I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевищуючи максимально допустиму в населеному пункті м. Дніпро швидкість, 50 км/год, здійснював рух зі швидкістю 206 км/год по проїзній частині дороги вул. Січеславська Набережна м. Дніпро, з боку вул. Ливарної у напрямку вул. б-ї Стрілецької Дивізії, де слідуючи по правосторонньому заокругленні проїзної частини дороги не обрав безпечної швидкості руху, автомобіль «BMW 740I» втратив керування та виїхав за межі проїзної частини дороги ліворуч із послідуючим наїздом на металеву конструкцію сходів пішохідного мосту на острів «Монастирський». Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 , пасажири ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження та загинули на місці події.
Судом досліджено страховий акт № 109.00601025-1 від 28 травня 2025 року про здійснення виплати ОСОБА_5 суми страхового відшкодування в розмірі 48000 грн.
Судом досліджено платіжну інструкцію № 62540049 від 29 травня 2025 року згідно якої ПрАТ «Ск Арсенал Страхування» перерахувало страхову виплату ОСОБА_5 в розмірі 48000 грн.
Судом досліджено страховий акт № 109.00420525-1 від 29 травня 2025 року про здійснення виплати ОСОБА_6 суми страхового відшкодування в розмірі 144000 грн.
Судом досліджено платіжну інструкцію № 62540596 від 04 червня 2025 року згідно якої ПрАТ «Ск Арсенал Страхування» перерахувало ОСОБА_6 страхову виплату в розмірі 144000 грн.
Судом досліджено страховий акт № 109.0061425-1 від 17 червня 2025 року про здійснення виплати ОСОБА_7 суми страхового відшкодування в розмірі 192000 грн.
Судом досліджено платіжну інструкцію № 62542622 згідно якої ПрАТ «Ск Арсенал Страхування» перерахувало ОСОБА_7 страхову виплату в розмірі 192000 грн.
Частиною 1 ст.1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно п. А ст. 38.1.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З вказаної норми вбачається, що страховик має право подати регресний позов до страхувальника або водія який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто до винної особи, яка спричинила ДТП.
Між тим матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 не є особою, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, тобто не є винною особу, а тому підстави для стягнення з останнього страхового відшкодування в порядку регресу відсутні.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.
Щодо клопотання представника відповідача про розподіл судових витрат (витрат на правничу допомогу) понесених відповідачем в розмірі 68000 грн. за результатами розгляду справи то слід зазначти наступне.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Проте представником відповідача не надано, акту наданих послуг, платіжних документів (платіжного доручення, квитанції тощо), які підтверджують сплату відповідачем коштів в розмірі 68000 грн.За такого слід відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про відшкодування на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись статтями4,7,12,13,81,89,141,244,263,273 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, - відмовити.
В задоволенні вимоги представника відповідача – адвоката Танасогло Олександра Михайловича про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.
Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя