Справа №155/1/26
Провадження №2-др/155/7/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2026 м. Горохів
Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Сметани В.М.,
при секретарі судових засідань Ревуцької М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Чайкатранс» – адвоката Виш Анжели Анатоліївни, та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» – адвоката Ярощук Ольги Петрівни про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Богоноса Ігоря Михайлович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чайкатранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог – державний реєстратор Володимир-Волинської міської ради Диньковський Максим Михайлович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мустанг Транс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Горохів Сервіс-Авто», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогоза Олександр Петрович, Акціонерне Товариство «ОТП Банк» про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, скасування рішення державного реєстратора, витребування майна та визнання права власності на майно

УСТАНОВИВ

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 26 серпня 2026 року у вказаному позові відмовлено.
Представником відповідача ТОВ «Чайкатранс» - адвокатом Виш А.А. 28 серпня 2026 року було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу. 
Крім того, представником відповідача ТОВ «Українська факторингова компанія» - адвокатом Ярощук О.П. 31 серпня 2026 року, було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу. 
Заяви обґрунтовують, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 26 серпня 2026 року відмовлено представнику позивача в задоволені позовних вимог. При поданні відзивів на позовну заяву та в судових дебатів, вищевказаними представниками заявлено, що підтверджуючі документи на понесення судових витрат будуть подані в строки передбачені ч.8 ст.141 ЦПК України.
Представник ТОВ «Чайкатранс» - адвокат Виш А.А. вказує, що судові витрати на правничу допомогу становлять 85000,00 гривень.
Крім того, представник ТОВ «Українська факторингова компанія» - Ярощук О.П. зазначила, що загальні витрати на правничу допомогу становлять 100000,00 гривень.
На підтвердження витрат на правничу допомогу, вищезазначеними представниками долучено ряд документів. 
З врахуванням наведеного просять стягнути з позивача в користь відповідача ТОВ «Чайкатранс» та ТОВ «Українська факторингова компанія» судові витрати за правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі.
Відповідно до п.1, 3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, а також, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 26 серпня 2026 року, в позові представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Богоноса Ігоря Михайлович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чайкатранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог – державний реєстратор Володимир-Волинської міської ради Диньковський Максим Михайлович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мустанг Транс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Горохів Сервіс-Авто», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогоза Олександр Петрович, Акціонерне Товариство «ОТП Банк» про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, скасування рішення державного реєстратора, витребування майна та визнання права власності на майно – відмовлено.
Відповідно до положень пунктів 1, 4 частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з положеннями частин 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з правилами пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з вимогами ч.5, 6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.
При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст.27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України.
Зокрема, ст.903 ЦК України, передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку , що встановлені договором.
Стаття 632 ЦК України, регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Згідно ст.30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.
Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та\або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та\або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. 
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Чайкатранс» – адвокатом Виш А.А. надано наступні документи: копію ордеру №1180035 від 25 березня 2026 року, копію договору про надання правничої допомоги №02/12-03 від 12 березня 2026 року, копію додаткової угоди №1/02/12-03 до договору про надання правничої допомоги №02/12-03 від 12 березня 2026 року, в якій зазначена розмір винагороди (гонорару) адвокату та порядок оплати за надання правової допомоги, копію акту здачі – прийняття виконаних робіт (наданих послуг) №1/02/12-03 від 27 серпня 2026 року, в якому зазначена загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) становить 85000,00 гривень, копії квитанції.
Відповідно до копії додаткової угоди №1/02/12-03 до договору про надання правничої допомоги №02/12-03 від 12 березня 2026 року, визначений розмір винагороди (гонорару) адвокату: за вступ у справу №155/1/26, консультування клієнта щодо правової позиції із вивченням документів – 5000,00 гривень, вивчення судової практики Верховного суду у подібних спірних правовідносинах, підготовка та подання до Горохівського районного суду Волинської області відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 у справі №155/1/26 – 50000,00 гривень, участь у судових засіданнях в справі №155/1/26 – 5000,00 гривень.
Як вбачається з акту здачі- прийняття виконаних робіт (наданих робіт), представник ТОВ «Чайкатранс» - Виш А.А. провела 6 судових засідань, а саме 06 квітня 2026 року, 11 травня 2026 року, 04 червня 2026 року, 03 серпня 2026 року, 26 серпня 2026 року. Отже загальна вартість за представництво в судовому засіданні складає 30000,00 гривень (5000,00 грн*6 судових засідань=30000,00 грн.).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надану ОСОБА_2 , представником відповідача ТОВ «Українська факторингова компанія» надано наступні документи: копію договору про надання правової допомоги №1/09-01 від 09 січня 2024 року, копію ордеру на надання правничої допомоги серії АС №1173223 від 02 лютого 2026 року, копію додаткової угоди №1/01/09-01 до договору про надання правничої допомоги №01/09-01 від 09 січня 2026 року, в якій зазначена розмір винагороди (гонорару) адвокату та порядок оплати за надання правової допомоги, копію акту здачі – прийняття виконаних робіт (наданих послуг) №1/01/09-01 від 27 серпня 2026 року, в якому зазначена загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) становить 85000,00 гривень, копія квитанції.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надану Ярощук О.П. представником відповідача ТОВ «Українська факторингова компанія» надано наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги №01/10-07 від 10 липня 2026 року, копію додаткової угоди №1/01/10-07 до договору про надання правничої допомоги №01/10-07 від 10 липня 2026 року, копію акту здачі – прийняття виконаних робіт (наданих послуг) №1/01/10-07 від 27 серпня 2026 року, в якому зазначена загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) становить 15000,00 гривень, копія квитанції.
Із змісту правової позиції Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі № 927/153/22 вбачається, що при визначенні витрат на правову допомогу слід враховувати наступне: чи змінювалася правова позиція у справі в судах першої та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткове джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтовували свої вимоги. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 910/20852/20.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Так, відповідно до п. 269 рішення Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) суд зазначає, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Верховний Суд у постанові від 31.08.2023 року у справі №824/20/23 висловив правову позицію, що зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретних обставин справи, а також відсутності будь яких заперечень з боку відповідача, суд вважає, що з позивача на користь ТОВ «Чайкатранс» у розмірі 30000,00 гривень, на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» - 35000,00 гривень.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяв представників відповідачів адвокатів Виш Анжели Анатоліївни та Ярощук Ольги Петрівни в стягненні витрат на правничу допомогу.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.82, 137, 141 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Чайкатранс» – адвоката Виш Анжели Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» – адвоката Ярощук Ольги Петрівни– задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чайкатранс», найменування мовою оригіналу CHAYKATRANS Spolka z Organiczona Odpowiedzialnoscia, витрати на правничу допомогу в розмірі 30000,00 (тридцять тисяч) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 35000,00 (тридцять п`ять тисяч) гривень.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Дата складення повного тексту додаткового рішення – 08 вересня 2026 року. 

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області В.М. Сметана