ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/28044/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Кальника В.В., Чепурнова Д.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 року у справі № 160/28044/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

29.09.2025 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому позивач просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у поновленні ОСОБА_1 пенсії за віком, викладеному у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у поновленні виплати пенсії від 19.03.2025 року № 912500108916 та рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у поновленні виплати пенсії від 13.06.2025 року № 912500108916 протиправними;
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у поновленні виплати пенсії від 19.03.2025 року № 912500108916 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у поновленні виплати пенсії від 13.06.2025 року № 912500108916;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви про поновлення виплати пенсії від 04.03.2025 року, починаючи з 01.07.2024 року та виплатити недоотримані суми пенсій на поточний рахунок, зазначений у заяві про поновлення виплати пенсії від 04.03.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що рішеннями відповідачів відмовлено позивачу у поновленні пенсії, оскільки згідно додаткового листка за №115832452, виданого до тимчасової посвідки на проживання, дозвіл на тимчасове проживання ОСОБА_2 надано строком дії до 04.03.2024 року та необхідність особистого звернення позивача із відповідною заявою або шляхом надсилання поштою. Позивач вважає вказані рішення протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки позивач має право на поновлення пенсії, оскільки попередньо йому уже було призначено пенсію та починаючи з 07.10.2009 року, з часу прийняття Рішення Конституційного Суду від 07.10.2009 року № 25-рп/2009, особи, які проживають за кордоном мають право на соціальний захист та отримання пенсії призначені відповідно до нормативно-правових Актів України. Позивач не може відповідати за відсутність взаємодії Уряду України та Уряду Німеччини з питань терміну тимчасового проживання та тимчасового захисту, отже, не може бути позбавлений через зазначені обставини пенсійного забезпечення. При призначенні пенсії позивачем надавався паспорт громадянина України. У подальшому, позивач неодноразово надавав органу Пенсійного фонду України за місцем реєстрації паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 . Крім того, згідно заяв про поновлення виплати пенсії від 04.03.2025 року та від 08.06.2025 року, позивачем до заяви надано окрім інших документів, зокрема, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Тернівським МВ УМВС України 22.01.2001 року та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 07.11.2017 року. З огляду на вказане, позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 року у справі № 160/28044/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19.03.2025 року № 912500108916 про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 13.06.2025 року № 912500108916 про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви про поновлення виплати пенсії від 04.03.2025 року, починаючи з 01.07.2024 року. У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З 01.07.2024 року виплату пенсії було припинено, оскільки пенсія не отримувалась протягом 6 місяців підряд.
04.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України через пошту із заявою за №715 щодо поновлення виплати пенсії.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, за принципом екстериторіальності, прийнято рішення від 19.03.2025 року № 912500108916, яким розглянуто вказану заяву позивача та відмовлено у поновленні виплати пенсії, оскільки за результатами розглянутих документів доданих до заяви, а саме, згідно додаткового листка за №115832452, виданого до тимчасової посвідки на проживання, дозвіл на тимчасове проживання ОСОБА_2 надано строком дії до 04.03.2024 року.
08.06.2025 року ОСОБА_1 повторно звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України через пошту із заявою про поновлення виплати пенсії.Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, за принципом екстериторіальності, прийнято рішення від 13.06.2025 року № 912500108916, яким відмовлено позивачу у поновленні виплати пенсії, оскільки за матеріалами електронної пенсійної справи до заяви №1671 від 08.06.2025 року поданої через вебпортал Пенсійного фонду України позивач долучив закордонний паспорт України, відповідно до Порядку №22-1 надається паспорт громадянина України.
Позивач вважає вказані рішення про відмову у поновленні виплати пенсії протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст. 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Порядок нарахування та виплати пенсії регламентовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно із п. 1 ч. 1 та ч. 4 ст. 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
За загальним правилом, право на призначення (перерахунок, поновлення) пенсії мають громадяни України незалежно від місця проживання та іноземці і особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, на умовах та порядку, передбачених законодавством або міждержавними угодами.
Зазначений підхід узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 30.01.2020 року у справі №489/5194/16-а.
Статтею 5 Закону №1058-ІV передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Підстави припинення та поновлення виплати пенсії визначені ст. 49 Закону №1058-ІV, відповідно до ч. 1 якої - виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
3) у разі смерті пенсіонера;
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Питання виплати пенсій урегульовано ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.
У рішенні Верховного Суду від 03.05.2018 року у зразковій справі №805/402/18, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018, висловлена правова позиція, згідно з якою перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.
Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону №1058-ІV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.
Призупинення виплати пенсії вищевказаним законом не передбачено.
Отже, виходячи з вищезазначених норм права, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення або на підставі рішення суду і лише з підстав, визначених ст. 49 Закону №1058-ІV.
Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.
Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 та ст. 46 цього Закону.
У зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача по призупиненню виплати пенсії позивачу з 01.07.2024 року є протиправними, а отже належним захистом прав позивача буде зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплату раніше призначеної пенсії позивачу з 01.07.2024 р.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Ураховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду цієї справи рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.01.2026 року у справі № 160/28044/25 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя В.В. Кальник 

суддя Д.В. Чепурнов