ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/7810/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги:
визнати протиправним та скасувати рішення № 163850010316 від 18.02.2026 р. Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати мені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , до пільгового стажу періоди роботи на посаді помічника бурильника, в Полтавській геологорозвідувальній експедиції по випробуванню свердловин дочірнього підприємства НАК «НАДРА УКРАЇНИ» «ПОЛТАВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ» з 08.06.1993 р. по 27.08.1993 р.; з 30.09.2004 року по 30 листопада 2007 р.; з 01.12.2007 р. по 21.09.2009 р.; періоди роботи в ОП «ШАХТА імені О.Ф. Засядька» з 28.12.2010 р. по 03.03.2011 р.; періоди роботи з 04.03.2011 р. по 31.03.2012 р.; з 01.06.2012 р. по 15.06.2017 р.; з 21.06.2017 р. по 08.09.2017 р.; з 05.10.2017 р. по 17.08.2020 р.; з 04.06.2021 – 21.06.2024 р. на посаді бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ У1 розряду;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити мені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за № 1788-Х11, в редакції до внесення змін Законом України, викладених у прийнятому 23.01.2020 р. рішенні № 1-р/2020, починаючи з 10.02.2026 р. з дня подачі заяви.
Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою від 22.06.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.02.2026 № 163850010316 йому протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав відсутності необхідного пільгового стажу. Позивач вказував, що при прийнятті оскаржуваного рішення пенсійним органом було зараховано лише 5 років пільгового стажу за Списком № 2, тоді як фактична тривалість його роботи у шкідливих та важких умовах праці становила 17 років 7 місяців 19 днів. На переконання позивача, відповідач не врахував записи у трудовій книжці, накази про прийняття на роботу, переведення та звільнення, архівні довідки, довідки про підтвердження страхового і пільгового стажу, матеріали атестації робочих місць та інші документи, які підтверджували характер виконуваної ним роботи, займані посади і право на зарахування спірних періодів до пільгового стажу. 
Позивач наголошував, що пенсійним органом безпідставно не було зараховано до пільгового стажу період його роботи помічником бурильника у Полтавській геологорозвідувальній експедиції з випробування свердловин дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія» з 08.06.1993 по 27.08.1993, а також періоди роботи з 30.09.2004 по 30.11.2007 та з 01.12.2007 по 21.09.2009. Позивач стверджував, що пільговий характер роботи у Полтавській геологорозвідувальній експедиції підтверджувався відповідною довідкою Виконавчого комітету Полтавської міської ради, архівною довідкою від 23.07.2025 № 7-13/31, наказами від 29.09.2004 № 80-к, від 18.11.2004 № 96, від 11.01.2005 № 3, від 01.06.2005 № 41-к, від 27.03.2006 № 32-к, від 30.11.2007 № 201-к та особовою карткою працівника. 
Крім того, позивач не погоджувався з незарахуванням періодів роботи у відокремлених та структурних підрозділах шахти імені О.Ф. Засядька. Він посилався на те, що періоди роботи з 28.12.2010 по 03.03.2011, з 04.03.2011 по 31.05.2012 та з 01.06.2012 по 15.06.2017 підтверджувалися трудовою книжкою та довідкою ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» від 30.03.2026 № 03/2026 про наявність трудового стажу, що надавав право на пенсію за Списком № 2. При цьому наведені відповідачем обставини щодо відсутності спеціального пільгового стажу в реєстрі застрахованих осіб, неможливості встановлення місцезнаходження структурного підрозділу або його розташування у місті Харкові позивач вважав такими, що не спростовували відомостей трудової книжки, наказів та уточнювальної довідки підприємства. 
Також позивач зазначав, що його страховий стаж становив 37 років 4 місяці 16 днів, він досяг необхідного пенсійного віку, а підтверджений ним пільговий стаж перевищував тривалість, необхідну для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. З огляду на це позивач вважав, що подані ним документи у своїй сукупності належним чином підтверджували виконання робіт за професіями та на посадах, віднесених до Списку № 2, тому відмова у призначенні пенсії була необґрунтованою, а оскаржуване рішення підлягало скасуванню із зобов`язанням пенсійного органу зарахувати спірні періоди до пільгового стажу та призначити пенсію з дати звернення. 
10 липня 2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначав, що заява позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах була розглянута за принципом екстериторіальності, а рішення про відмову у призначенні пенсії прийнято відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач вказував, що на момент звернення позивач хоча й мав необхідний страховий стаж, однак підтверджений пільговий стаж роботи за Списком № 2 становив лише 5 років 8 місяців 5 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також зазначав, що окремі спірні періоди роботи не були зараховані до пільгового стажу у зв`язку з відсутністю належних документів, які підтверджують пільговий характер виконуваних робіт, відсутністю у трудовій книжці відомостей про характер роботи, повний робочий день та результати атестації робочих місць, відсутністю спеціального пільгового стажу в Реєстрі застрахованих осіб, неможливістю встановлення місцезнаходження окремих структурних підрозділів, а також через перерву у проведенні атестації робочих місць щодо окремого періоду роботи. Крім того, відповідач вважав, що обраний позивачем спосіб захисту є неналежним, оскільки питання призначення пенсії належить до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.
Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.02.2026 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України зі заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. 
Заяву було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. 
За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення від 18.02.2026 № 163850010316, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Підставою відмови зазначено відсутність необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 2, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Згідно з указаним рішенням страховий стаж позивача становив 37 років 04 місяці 16 днів, пільговий стаж роботи за Списком № 2 — 05 років 08 місяців 05 днів (з урахуванням пільгового стажу за Списком № 1 — 00 років 08 місяців 00 днів). У рішенні також зазначено, що станом на день звернення із заявою позивач досяг 55-річного віку, однак не набув необхідної тривалості пільгового стажу для призначення пенсії. 
Рішенням про відмову до пільгового стажу позивача було зараховано періоди роботи: з 01.10.2009 по 31.05.2010 у ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька»; з 23.10.2020 по 29.04.2024 та з 04.05.2024 по 31.12.2025 у СП «Полтавська газонафтова компанія». 
Разом із тим до пільгового стажу не були зараховані, зокрема, періоди роботи: з 08.06.1993 по 27.08.1993 у Полтавській геологорозвідувальній експедиції по випробуванню свердловин ДП НАК «Надра України»; з 30.09.2004 по 30.11.2007; з 01.12.2007 по 21.09.2009; з 01.06.2010 по 27.12.2010; з 28.12.2010 по 31.12.2010; з 01.01.2011 по 21.07.2011; з 22.07.2011 по 15.02.2015; з 16.02.2015 по 15.06.2017; з 05.10.2017 по 17.08.2020; з 12.03.2024 по 11.04.2024. 
Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач оскаржив його до суду. 

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно частини першої статті 26 Закон №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.
Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XI (далі Закон №1788-XI) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.
Статтею 62 Закону №1788-XIIпередбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
В силу пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637(далі - Порядок №637).
Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Висновки щодо правозастосування
Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах (за списком №2) відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення є": 
- досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
- встановлення факту перебування особи на посаді та виконання робіт зі шкідливими і важкими умовами праці, а також документальне підтвердження відповідних умов праці.
У даному адміністративному спорі відповідач піддав сумніву наявність пільгового стажу ОСОБА_1 . 
Щодо підстави незарахування до пільгового стажу у зв`язку з відсутністю спеціального пільгового стажу в Реєстрі застрахованих осіб: з 01.06.2010 по 27.12.2010; з 28.12.2010 по 31.12.2010 з 16.02.2015 по 15.06.2017 (із зазначенням, що місцезнаходження відокремленого підрозділу — м. Харків); з 05.10.2017 по 17.08.2020 (із зазначенням, що місцезнаходження відокремленого підрозділу — м. Харків) та у зв`язку з наявністю перерви у проведенні атестації робочих місць: з 12.03.2024 по 11.04.2024. 
Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 у спірні періоди працював на підприємствах та у відокремлених структурних підрозділах, пов`язаних із виконанням робіт з буріння та ремонту свердловин на нафту і газ.
Зокрема, з 01.06.2010 по 27.12.2010 позивач працював у Відокремленому підрозділі «Шахта ім. О.Ф. Засядька» на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ. З 28.12.2010 по 31.12.2010 позивач продовжив роботу у структурному підрозділі «Служба геологорозвідувальних робіт та поверхневої дегазації» Орендного підприємства «Шахта ім. О.Ф. Засядька». Вказані обставини підтверджуються записами у трудовій книжці позивача.
Також із трудової книжки вбачається, що у період з 16.02.2015 по 15.06.2017 ОСОБА_1 працював у Відокремленому підрозділі «Володарське» ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядька», а у період з 05.10.2017 по 17.08.2020 — у цьому ж відокремленому підрозділі, місцезнаходження якого у рішенні пенсійного органу зазначено у м. Харкові. Водночас підставою незарахування цих періодів відповідачем визначено відсутність у Реєстрі застрахованих осіб відомостей про спеціальний пільговий стаж.
Крім того, судом встановлено, що з 23.10.2020 позивач був прийнятий до Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія» на посаду помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ. Наказом від 22.10.2020 №179-П його прийнято на роботу з 23.10.2020 до відділу буріння та ремонту свердловин за професією помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ, із визначенням місця роботи — Соколова Балка.
Наказом від 28.04.2021 №36-П трудовий договір із позивачем було припинено з 29.04.2021 у зв`язку із закінченням строку трудового договору.
Наказом від 03.06.2021 №50-П ОСОБА_1 з 04.06.2021 знову прийнято на роботу до СП «Полтавська газонафтова компанія» на посаду помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ.
Наказом від 01.11.2022 №211-І-П позивача з 01.11.2022 переведено з посади помічника бурильника на посаду бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ.
Наказом від 19.06.2024 №176-В ОСОБА_1 з 21.06.2024 переведено на посаду оператора з добування нафти і газу.
Відповідно до довідки СП «Полтавська газонафтова компанія» від 04.02.2026 №95 позивач працював повний робочий день у Спільному підприємстві «Полтавська газонафтова компанія»:
з 23.10.2020 по 29.04.2021 — помічником бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ;
з 04.06.2021 по 31.10.2022 — помічником бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ;
з 01.11.2022 по 20.06.2024 — бурильником експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ;
з 21.06.2024 по 31.01.2026 — оператором з добування нафти і газу.
У довідці зазначено, що відповідні професії та посади за результатами атестації робочих місць віднесені до робіт, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. Також у довідці наведено накази про проведення та результати атестації робочих місць, зокрема наказ від 01.03.2019 №31, наказ від 12.03.2019 №33, наказ від 20.03.2024 №43 та наказ від 12.04.2024 №51.
На підставі направлення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.04.2026 №640 та направлення на проведення перевірки від 17.04.2026 №345/КПР головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи №2 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області проведено перевірку достовірності документів, поданих для оформлення пенсії ОСОБА_2 .
За результатами перевірки складено акт від 24.04.2026 №0500-1003-1/863. Перевірку проведено у період з 20.04.2026 по 24.04.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності генерального директора СП «Полтавська газонафтова компанія» Дороган Віталія В`ячеславовича, головного бухгалтера ОСОБА_3 та керівника департаменту персоналу Займак Тетяни Олександрівни.
Під час перевірки були використані особова картка форми П-2 позивача, накази по особовому складу від 22.10.2020 №179-П, від 28.04.2021 №36-П, від 03.06.2021 №50-П, від 01.11.2022 №211-І-П, від 19.06.2024 №176-В, особові рахунки із нарахування заробітної плати, табелі обліку робочого часу, а також накази про проведення та результати атестації робочих місць від 01.03.2019 №31, від 12.03.2019 №33, від 20.03.2024 №43 та від 12.04.2024 №51.
Перевіркою встановлено, що відомості про прийняття позивача на роботу, його звільнення та переведення, зазначені у довідці від 04.02.2026 №95, відповідають наказам по особовому складу. Перевіркою особових рахунків із заробітної плати за періоди з 23.10.2020 по 29.04.2021, з 04.06.2021 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 20.06.2024 та з 21.06.2024 по 31.01.2026 встановлено, що позивачу щомісячно нараховувалася заробітна плата за фактично відпрацьований час протягом відповідних періодів роботи.
В акті також зазначено, що професії помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ, бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ та оператора з добування нафти і газу передбачені Списком №2. За дослідженими документами позивач був зайнятий на відповідних роботах повний робочий день. Періоди роботи з 23.10.2020 по 29.04.2021, з 04.06.2021 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 20.06.2024 та з 21.06.2024 по 31.01.2026 підтверджені записами в особових картках та відомостями про фактично відпрацьований час. Відомості про безоплатні відпустки, прогули та відрядження у перевірених документах відсутні.
У висновку акта від 24.04.2026 №0500-1003-1/863 зазначено, що дані про періоди роботи позивача, наведені у довідці СП «Полтавська газонафтова компанія» від 04.02.2026 №95, відповідають записам у первинних документах підприємства, розбіжностей із даними первинних документів не встановлено.
Разом із тим у рішенні про відмову у призначенні пенсії період роботи позивача з 12.03.2024 по 11.04.2024 не зараховано до пільгового стажу з підстав наявності перерви у проведенні атестації робочих місць; з підстав відсутності відомостей про спеціальний пільговий стаж у Реєстрі застрахованих осіб.
З даного приводу суд зазначає таке. 
Судом встановлено, що у спірні періоди позивач працював на посадах, віднесених до Списку № 2, що підтверджується записами трудової книжки, уточнюючими довідками підприємств та іншими первинними документами, дослідженими судом. При цьому із довідки ПрАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» від 30.03.2026 № 03/26 вбачається, що позивач протягом спірних періодів працював повний робочий день на відповідних посадах, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а характер та умови виконуваної ним роботи не змінювалися. 
Водночас зі зазначеної довідки вбачається, що після закінчення строку дії попередньої атестації робочих місць підприємством нова атестація своєчасно проведена не була. Таким чином, відсутність результатів чергової атестації робочих місць зумовлена діями (бездіяльністю) роботодавця, а не працівника. Суд зазначає, що проведення атестації робочих місць за умовами праці є обов`язком роботодавця. Працівник не наділений повноваженнями щодо організації чи проведення такої атестації та не може впливати на своєчасність її проведення, а тому не повинен зазнавати негативних наслідків неналежного виконання роботодавцем покладених на нього законом обов`язків. 
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 (справа №520/15025/16-а, провадження №11-1207апп19) особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"
При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
При цьому, суд зауважує, що навіть за умови наявності перерви в проведенні чергової атестації робочого місця за умовами праці, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 (справа №520/15025/16-а, провадження №11-1207апп19) особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Крім того, питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (надалі - Порядок № 383).
Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, якщо пільгова робота продовжується після 16 січня 2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03 серпня 2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, якщо пільгова робота продовжується після 03 серпня 2016 року (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461. 
Суд зазначає, що постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, чинними у відповідні періоди виконання позивачем роботи, посади, які він обіймав, були віднесені до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. 
При цьому, слід зауважити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими Постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з п. 4 Порядку № 442 та пп. 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
Водночас, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
За даних обставин пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне оформлення документів підприємства на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження пільгового характеру роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо. 
Щодо необхідності подання пільгових довідок за періоди роботи з 08.06.1993 по 27.08.1993, з 30.09.2004 по 30.11.2007, з 01.12.2007 по 21.09.2009
Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки позивача у періоди з 08.06.1993 по 27.08.1993, з 30.09.2004 по 30.11.2007 та з 01.12.2007 по 21.09.2009 ОСОБА_1 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ у Полтавській геологорозвідувальній експедиції по випробуванню свердловин дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Полтаванафтогазгеологія». 
Зазначені записи засвідчені належним чином та відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Крім того, матеріали справи містять архівні документи, накази по особовому складу та інші первинні документи, що підтверджують факт роботи позивача у зазначені періоди на відповідних посадах. Разом із тим суд звертає увагу, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.02.2026 №163850010316 не містить жодної оцінки наведених документів та не містить мотивів, з яких зазначені періоди не були зараховані до пільгового стажу. 
У рішенні фактично лише зазначено про можливість підтвердження цих періодів шляхом надання уточнюючих довідок підприємства, без аналізу вже поданих позивачем доказів та без наведення причин, з яких наявні у матеріалах пенсійної справи документи не були визнані достатніми для підтвердження пільгового характеру роботи. 
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належної правової оцінки документам, поданим позивачем на підтвердження спірних періодів роботи, а висновок про необхідність подання додаткових пільгових довідок не містить належного обґрунтування та не спростовує відомостей, які вже підтверджуються записами трудової книжки й іншими первинними документами, наявними у матеріалах справи. 
При цьому відповідач не встановив недостовірності записів трудової книжки позивача, не поставив під сумнів їх справжність, не зазначив про невідповідність поданих архівних чи інших первинних документів вимогам законодавства та не навів жодних мотивів, які б свідчили про відсутність у позивача права на зарахування зазначених періодів до пільгового стажу. За таких обставин посилання відповідача виключно на необхідність подання уточнюючих довідок без оцінки вже поданих доказів не відповідає вимогам щодо обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень. 
Щодо незарахування періодів роботи до пільгового стажу у зв`язку з неможливістю визначення місцезнаходження відокремленого підрозділу
Судом встановлено, що відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача такі періоди роботи, мотивуючи це неможливістю визначити місцезнаходження відокремленого підрозділу: з 28.12.2010 по 31.12.2010, з 01.01.2011 - 21.07.2011, з 22.07.2011 по 15.02.2015.
Суд не погоджується з такими висновками відповідача, оскільки сама по собі неможливість визначення місцезнаходження відокремленого підрозділу не є передбаченою законом підставою для відмови у зарахуванні відповідних періодів роботи до пільгового стажу. Факт роботи позивача у зазначені періоди, займані ним посади, характер виконуваної роботи та її належність до робіт за Списком № 2 підтверджуються належними та допустимими доказами, зокрема записами трудової книжки, уточнюючими довідками підприємства, архівними документами, наказами про прийняття, переведення та звільнення, а також іншими первинними документами, дослідженими судом. За таких обставин відсутність можливості встановити місцезнаходження окремого відокремленого підрозділу не спростовує факту виконання позивачем відповідної роботи та не може бути покладена на нього як підстава для обмеження його права на зарахування зазначених періодів до пільгового стажу.   
Враховуючи наведене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.02.2026 №163850010316 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини №3477-IV від 23.02.2006 суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень вказаної Конвенції.
У рішенні від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та, виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Жодних інших зауважень (недоліків) до записів про трудовий стаж, що містяться у трудовій книжці ОСОБА_1 , відповідачем не зазначено, а судом не встановлено.
Таким чином, на момент звернення до відповідача зі заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 досяг необхідного віку (55 років) мав необхідний страховий стаж не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2.
Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд вважає, що зарахування до пільгового стажу - періодів роботи з 01.06.2010 по 27.12.2010, з 28.12.2010 по 31.12.2010, 01.01.2011 по 21.07.2011, з 22.07.2011 по 15.02.2015, 16.02.2015 по 15.06.2017, з 05.10.2017 по 17.08.2020, з 12.03.2024 по 11.04.2024, є варіантом правомірної поведінки, від якого відповідач безпідставно ухилився, тому це питання не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.
Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Відповідно до пункту 1.8. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 №22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
З урахуванням висновків суду у даній справі щодо підтвердження права позивача на зарахування до страхового та пільгового стажу за списком №2 періодів роботи, наведених вище; враховуючи те, що оскаржувана відмова у призначенні пенсії не містить інших підстав відмови ніж ті, що зазначались вище та приймаючи до уваги, що судом обраховано пільговий стаж позивача (який є більшим за 12,6 необхідних років), - належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.06.2010 по 27.12.2010, з 28.12.2010 по 31.12.2010, 01.01.2011 по 21.07.2011, з 22.07.2011 по 15.02.2015, 16.02.2015 по 15.06.2017, з 05.10.2017 по 17.08.2020, з 12.03.2024 по 11.04.2024.
Поновити порушене права позивача має той відповідач, який безпідставно право порушив.
За змістом частини першої статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку. Пенсії за віком призначаються з дня досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку.
Матеріалами справи підтверджено, що заява позивача датована 10.02.2026.
У спірному випадку пенсія за віком позивачу має бути призначена з дня досягнення пенсійного віку - 09.02.2026, оскільки у даному випадку звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку.
Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи статті 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах з 09.02.2026, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01.06.2010 по 27.12.2010, з 28.12.2010 по 31.12.2010, 01.01.2011 по 21.07.2011, з 22.07.2011 по 15.02.2015, 16.02.2015 по 15.06.2017, з 05.10.2017 по 17.08.2020, з 12.03.2024 по 11.04.2024.
Таким чином позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат
Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1331,20 грн.
З огляду на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, суд необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 грн з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (с.Великі Солонці Полтавський район, Полтавська область РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії — задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.02.2026 № 163850010316 про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , до пільгового стажу періоди роботи на посаді помічника бурильника, в Полтавській геологорозвідувальній експедиції по випробуванню свердловин дочірнього підприємства НАК «НАДРА УКРАЇНИ» «ПОЛТАВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ» з 08.06.1993 р. по 27.08.1993 р.; з 30.09.2004 року по 30 листопада 2007 р.; з 01.12.2007 р. по 21.09.2009 р.; періоди роботи в ОП «ШАХТА імені О.Ф. Засядька» з 28.12.2010 р. по 03.03.2011 р.; періоди роботи з 04.03.2011 р. по 31.03.2012 р.; з 01.06.2012 р. по 15.06.2017 р.; з 21.06.2017 р. по 08.09.2017 р.; з 05.10.2017 р. по 17.08.2020 р.; з 04.06.2021 – 21.06.2024 р. на посаді бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ VІ розряду.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 09.02.2026 року, з урахуванням зарахованих судом періодів пільгового стажу.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою та восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя | | І.С. Шевяков