Дата документу 24.07.2026 | Справа № 554/7988/26
| Провадження № 1-кп/554/1009/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.07.2026 р. м.Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №12026170420000321 від 27.03.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда ІІІ групи, уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого,який не працює,має на утриманні малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 , в порушення Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно вчинив економічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_8 , з якими проживав разом в одній квартирі, тобто вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством щодо осіб, з якими відповідно до ст. 3 вказаного закону перебував у сімейних відносинахза наступних обставин.
Проживаючи спільно в одній квартирі з дружиною та її матір`ю, ОСОБА_6 , замість того щоб налагодити сімейні відносини, які були б побудовані на принципах взаємної поваги, гармонійності, взаємодопомоги та підтримки, навпаки, проявляючи егоїзм, не рахуючись із матеріальними потребами сім`ї, для задоволення власних корисливих інтересів щодо покриття грошових витрат, які виникли внаслідок зайняття азартними іграми, без відповідного погодження та дозволу, вирішив заволодіти заощадженнями у вигляді грошових коштів та коштовностей, що особисто належать ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які він знайшов прихованими у ванній кімнаті вдома по АДРЕСА_2 .
З цією метою, в період запровадженого на всій території України воєнного стану, починаючи приблизно з березня 2025 року та до 24.03.2026 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим), ОСОБА_6 , перебуваючи вдома за вказаною адресою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, періодично, у відсутності потерпілих, шляхом вчинення однотипних за способом та об`єднаних єдиним умислом дій, таємно викрав із схованки: браслет із золота 585 проби, масою 14,45 гр вартістю 60690 грн.; кулон із золота 585 проби масою 1 гр, вартістю 5000 грн.:, ладанку із золота 585 проби масою 1,03 гр вартістю 5500 грн., підвіс із золота 585 проби масою 1 гр вартістю 5000 грн., сережки із золота 585 проби масою 3,8 гр вартістю 15690 грн; обручку із золота 585 проби масою 1,73 гр вартістю 7300 грн.; каблучку із золота 585 проби масою 1,8 грам вартістю 7600 грн.; хрестик із розп`яттям із золота 585 проби масою 6,55 гр вартістю 30000 грн., каблучку із золота 583 проби масою 10,15 гр вартістю 43000 грн.; запонки із золота 583 проби масою 3,8 гр вартістю 20000 грн.; обручку із золота 583 проби масою 1,85 гр вартістю 8000 грн.; сережку із золота 583 проби масою 1,45 грам вартістю 6100 грн.; підвіс у вигляді знаку зодіаку «Водолій» із золота 585 проби масою 1,75 гр вартістю 8000 грн.; каблучку із золота 375 проби масою 1,35 гр вартістю 6000 грн., сережку із золота 585 проби масою 2 гр вартістю 8400 грн.; каблучку із золота 585 проби 1,25 гр вартістю 5300 грн.; ланцюжок із золота 585 проби масою 11,4 гр плетіння по типу «бісмарк» вартістю 48000 грн.; обручку із золота 585 проби масою 1,97 гр вартістю 8300 грн.; підвіс із золота 585 проби у вигляді знаку зодіак «Рак» вагою 8 гр вартістю 33600 грн; ланцюжок із золота 585 проби масою 1 гр вартістю 4200 грн.; каблучку із золота 585 проби із вставками дорогоцінного каміння у вигляді «зиг-загу» масою 2,2 гр вартістю 9000 грн.; ладанку із зображенням «Божої матері» із золота 585 проби масою 4 гр вартістю 16800 грн., які належать ОСОБА_4 , а також 10 тисяч доларів США та 300 євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 24.03.2026 року становить 438288 грн. та 15264,9 грн. відповідно; золотий злиток банківського металу «Umicore» масою 10 гр 999,9 проби вартістю 71000 грн.; перстень жіночий із золота 583 проби масою 5 гр вартістю 21000 грн.; печатку чоловічу із золота 583 проби масою 6 гр вартістю 25200 грн.; брошку із золота 583 проби масою 4 гр вартістю 16800 грн., які належать ОСОБА_8 .
В подальшому після викрадення ОСОБА_6 розпорядився вище вказаними речами та грошовими коштами на власний розсуд, внаслідок чого спричинив матеріальний збиток ОСОБА_9 на суму 361480 грн., та ОСОБА_10 на суму 587552,9 грн., а всього на загальну суму 949032,9 грн. 
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене у великих розмірах та в умовах воєнного стану.
Доказом на підтвердження встановлених судом обставин є показання обвинуваченого, які надані ним в судовому засіданні, під час яких останній свою вину у скоєнні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та показав про обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони зазначені вище у вироку суду. 
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає визнання вини.
Обставина, яка обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодоосіб, з якими перебуває у сімейних та близьких відносинах. 

Мотиви призначення покарання
За змістом ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні обвинуваченому покарання суд застосовує положення ст.ст. 50, 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень і передбачає покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі.
Також враховує при обранні виду та розміру покарання дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягався, його відношення до скоєного, а саме, що у вчиненні інкримінованого йому правопорушення він себе винним визнавав. При цьому, суд погоджується з позицією прокурора про відсутність щирого каяття, так як за час всього досудового слідства та судового розгляду обвинувачений не вжив жодних активних заходів для відшкодування шкоди, завданої внаслідок його противоправних дій. 

Відповідно до характеристики з місця проживання ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони. У спілкуванні з сусідами ввічливий, урівноважений та неконфліктний. Підтримує добросусідські відносини, завжди готовий прийти на допомогу мешканцям будинку. Скарг від мешканців будинку на обвинуваченого не надходило. Також судом встановлено, що обвинувачений на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Має інвалідність 3 групи з дитинства, ніде не працює, відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААГ № 527875 від 24.01.2024 р. йому протипоказана важка фізична праця, тривале перебування на ногах.
За таких обставин суд вважає, що покарання необхідно визначити обвинуваченому у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України за нижчою межею у виді п`яти років позбавлення волі.

Між тим, суд не вважає можливим застосувати до обвинуваченого умовне звільнення від відбування покарання, враховуючи той факт, що обвинувачений вчинив крадіжку у значній сумі, зазначена крадіжка була вчинена не за один раз, а протягом значного періоду часу, кошти, які здобував незаконним шляхом обвинувачений витрачав на азартні ігри, і при цьому він не вчинив жодних дій по відшкодуванню шкоди, крім того, незаконні дії були вчинені щодо осіб, з якими перебуває у сімейних та близьких відносинах.
При цьому суд враховує позицію щодо покарання не лише прокурора, який вважав, що обвинувачений має відбувати покарання у виді реального позбавлення волі у виді шести років, а і позицію потерпілих, які підтримали думку прокурора.
Потерпіла ОСОБА_8 , 1953 року народження, теща обвинуваченого, в судових дебатах висловила свій розпач внаслідок таких дій обвинуваченого, які позбавили її всього спадку після померлого чоловіка, оскільки ювелірні коштовності були її накопиченнями на старість та на крайній випадок для підтримки майнового стану сім`ї.
Потерпіла ОСОБА_4 , дружина обвинуваченого, в судових дебатах висловила жаль з приводу того, що її чоловік та батько їх спільної чотирьохрічної дочки не відшкодував жодних збитків родині з моменту, коли виявився факт розкрадання коштовностей та грошей, продовжує байдикувати і не надає необхідної матеріальної допомоги, внаслідок чого вона продовжує переживати емоційний стрес і зневіру.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування ст. 75 КК України, суд виходить із того, що відповідно до вимог закону звільнення від відбування покарання з випробуванням є правом, а не обов`язком суду. На думку суду, застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України не відповідатиме принципу справедливості покарання, не забезпечить досягнення його мети, визначеної ст. 50 КК України.
Все вищевикладене дозволяє суду призначити показання за нижньою межею, передбаченою ч. 4 ст. 185 КК України, без звільнення від відбування покарання з іспитовим строком. 

Вирішуючи питання про застосування заходів кримінально-правового характеру, суд виходить з інтересів постраждалих осіб - потерпілих та необхідності комплексного виправлення поведінки засудженого.
У ході судового розгляду встановлено, що протиправні дії обвинуваченого були направлені на викрадення майна потерпілих у великому розмірі і такі дії мають не поодинокий характер та тривали певний проміжок часу.
Суд вважає, що в даному випадку має місце економічне насильство, як форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення потерпілих коштів та коштовностей, за повної усвідомленості обвинуваченим того, що потерпілі втратять можливості користуватися та розпоряджатися цим майном на майбутнє. При цьому в судовому засіданні обвинувачений хоча і визнавав вину, але жодним чином не відшкодував хоча б частину таких втрат і не виявив реальних намірів на відшкодування, чим створив вразливий стан потерпілих, що могли спостерігати учасники судового провадження. 
За таких обставин суд вважає, що ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, зокрема для членів сім`ї, оцінюється як високий.
Зважаючи на те, що обвинувачений та потерпілі проживають в одному житловому приміщенні існує реальна загроза повторення вищевказаних дій. 
Враховуючи положення ч. 1 ст. 91-1 КК України, з метою захисту прав потерпілих від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, та для попередження подібних випадків у майбутньому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників. На думку суду, проходження спеціалізованої програми, спрямованої на зміну насильницької поведінки, формування ненасильницьких моделей комунікації та усвідомлення відповідальності за власні вчинки, є пропорційним, доцільним та необхідним заходом для забезпечення тривалої безпеки потерпілої.(п.5).

Підстави для задоволення цивільного позову 

Судом також розглянуто спільний цивільний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , який був визнаний обвинуваченим. У цивільному позові ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 361 480 грн. та ОСОБА_8 просить стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 587 552,90 грн.
Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. 
У відповідності до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред?явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. 
Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Позовні вимоги відповідають фактичному збитку, встановленому у обвинувальному акті та визнаному обвинуваченим, відповідно підлягають задоволенню в повному обсязі. 

В даному кримінальному провадженні до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, термін дії якого закінчився. 
Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати суд стягує з обвинуваченої на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. 
Строк відбування покарання для ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.
Покласти на ОСОБА_6 на підставі ч. 1 ст. 91-1 КК України обов`язок проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.
Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 361 480 (триста шістдесят одна тисяча чотириста вісімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 587 552 (п`ятсот вісімдесят сім тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) гривень. 90 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати понесені при проведенні експертизи в загальному розмірі 25 030(двадцять п`ять тисяч тридцять) грн. 72 коп.
Речові докази по справі відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 

Суддя ОСОБА_1