ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2026 Справа № 917/732/26 
м. Полтава
Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Сілаєвій О.Ф., розглянувши матеріали за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» (адреса Полтавська область, м. Полтава, вул. Панянка, 65Б, 36022, код ЄДРПОУ 42223804)
до відповідача: ПОЛТАВСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО НАВЧАЛЬНО-КУРСОВОГО КОМБІНАТУ АГРОПРОМИСЛОВОГО КОМПЛЕКСУ (адреса 36015, м. Полтава, провул. Носова Віктора, 2, ЄДРПОУ 24567102)
про стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 773 509,83 грн на підставі Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за №22300528 від 01.01.2019
представники сторін згідно з протоколом судового засідання
ВСТАНОВИВ:
14.04.2026 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" до відповідача ПОЛТАВСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО НАВЧАЛЬНО-КУРСОВОГО КОМБІНАТУ АГРОПРОМИСЛОВОГО КОМПЛЕКСУ про стягнення 773 509,83 грн за Договором №22300528 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (суб`єктам господарювання) від 01.01.2019 року (на умовах комерційної пропозиції №1-УП), з яких: 773172,66 грн основна заборгованість з січня по березень 2026 року, 337,17 грн - 3% річних за період з 01.02.2026. по 28.02.2026.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх обов`язків за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції №1-УП до об`єкту: м. Полтава, провул. Віктора Носова,2 ЕІС-код точки розподілу 62Z2646165579704, 62Z2605326934286.
За результатами автоматизованого розподілу 14.04.2026 року судової справи № 917/732/26 між суддями справу передано на розгляд судді Пушку І.І.
17.04.2026 суд залишив позовну заяву без руху та запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду доповнень до позовної заяви, а також надання суду підтверджуючих доказів про направлення цих доповнень відповідачу, надавши строк для усунення недоліків - не пізніше 5 днів з моменту вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Позивач звернувся до суду з заявою від 22.04.2026 (вх. №5404) в якій посилаючись на неотримання на час подання заяви відповіді на адвокатський запит та необхідних документів для усунення недоліків позовної заяви, просив суд продовжити строк, встановлений ухвалою суду від 17.04.2026.
Ухвалою від 22.04.2026 суд продовжив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви у справі № 917/732/26 до 28.04.2026 включно.
24.04.2026 суд отримав від позивача заяву про усунення недоліків.
Ухвалою від 29.04.2026 суд прийняв до розгляду вказану позовну заяву, відкрив загальне позовне провадження у справі, призначив підготовче засідання на 19.05.2026, викликав учасників справи в підготовче засідання та визнав їх явку обов`язковою, встановив сторонам процесуальні строки на подання заяв по суті справи.
Відповідач в підсистемі «Електронний суд» станом на момент прийняття позовної заяви до розгляду не був зареєстрований.
Ухвалу про відкриття провадження у справі від 19.01.2026 року було направлено відповідачу у паперовому вигляді рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: м. Полтава, провул. Носова Віктора, 2, яка згідно з відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є адресою місцезнаходження відповідача.
Однак, поштове відправлення повернуто до суду без вручення адресату з відміткою з відміткою поштової установи про відсутність адресату за місцезнаходженням.
Відповідно до п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Господарський суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Додатково про відкриття провадження у справі суд повідомив відповідача шляхом опублікування 15.05.2026 оголошення на офіційному веб сайті Судової влади України, веб сторінці Господарського суду Полтавської області в розділі «Новини» https://pl.arbitr.gov.ua/.
Відтак, згідно ст.242 ГПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про судовий розгляд його справи.
Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.
Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалою від 19.05.2026 суд відклав підготовче засідання на 04.06.2026.
Представник позивача подав клопотання про проведення судового засідання без його участі (вх. № 7670 від 04.06.2026), яке судом задоволено.
Ухвалою від 04.06.2026 суд закрив підготовче провадження у справі № 917/732/26; справу призначив до судового розгляду по суті на 02.07.2026; викликав представників учасників справи у судове засідання, визнавши їх явку обов`язковою.
В судове засідання представники сторін не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника (вх. № 9044 від 30.06.2026), яка задоволена судом.
Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.
За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України.
В судовому засіданні 02.07.2026 суд перейшов до стадії ухвалення рішення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
З 01.01.2019р. Полтавський державний навчально-курсовий комбінат агропромислового комплексу приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за №22300528 шляхом підписання заяви-приєднання до умов Договору та комерційної пропозиції №1-УП, споживав електричну енергію на об`єкт за адресою: м. Полтава, провул. Віктора Носова,2 ЕІС-код точки розподілу 62Z2646165579704, 62Z2605326934286.
За умовами Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (розділ 2 Договору).
Пунктом 5.2. Договору встановлено, що спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника.
Комерційною пропозицією № 1-УП, яка є додатком № 2 до Договору встановлено, що оплата електричної енергії здійснюється Споживачем Оплата вартості електричної енергії здійснюється на умові 100%-ї попередньої оплати.
Постачальник до 12-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, оформлює рахунок на оплату за фактично спожиту електричну енергію разом з Актом купівлі-продажу електричної енергії, та в цей же строк надає його Споживачу. Якщо Споживач не повернув підписаний Акт купівлі-продажу Постачальнику протягом 5-ти робочих днів, або не надав повідомлення про наявність розбіжностей, такий Акт купівлі-продажу вважається погоджений сторонами. Оплата рахунка за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена Споживачем протягом 5-ти робочих днів від дня його отримання. Датою оплати рахунка є дата, на яку були зараховані кошти на рахунок Постачальника із спеціальним режимом використання.
Споживач отримує рахунок та акт в зручний для нього спосіб: - Веб-сервіс «Paperless» - «М.Е.Dос» - «Вчасно» - електронною поштою; - поштовим зв`язком; - в Центрах Обслуговування Споживачів; - іншим зручним способом. Рахунки за січень-березень 2026 надіслані Споживачу поштою.
У разі неотримання Споживачем рахунку у визначені цією комерційною пропозицією строки не з вини Постачальника, рахунок за фактично спожиту електричну енергію вважається отриманим Споживачем 12 числа місяця, наступного за звітним.
Пунктом 7.2 Договору передбачено зобов`язання споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно умовами цього Договору.
Позивач вказує, що з 01.01.2026 по 31.03.2026 Відповідач споживав електричну енергію, а оплату за неї не здійснив, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 773172,66 грн. 
13.03.2026 Споживачу припинено постачання електричної енергії.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що спожиті за Договором обсяги електричної енергії за січень-березень 2026, у відповідності до вимог п. 4.3., п. 4.12 ПРРЕЕ, надані електропостачальнику оператором системи розподілу АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», які підтверджуються листом АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» №04.33/10105 від 08.04.2026 на адвокатський запит. Згідно з поданої 01.01.2019 року заявою-приєднання до, Споживач за особовим рахунком 22300258 приєднався до публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах договору про постачання електричної енергії. Рахунки за січень-березень 2026 надіслані Споживачу поштою. 
За посиланням Позивача, Відповідач, у строк, визначений умовами Договору оплату рахунків не здійснив, внаслідок чого утворилась заборгованість за фактично спожиту активну електричну енергію за період з 01.01.2026 по 31.03.2026 у розмірі 773172,66 грн.
На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував та заявив до стягнення з Відповідача 337,17 грн - 3% річних за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2026 по 28.02.2026.
На підтвердження позовних вимог позивач подав до позову такі докази: паспорти точок розподілу, заяви-приєднання до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційної пропозиції №1-УП, рахунків за спожиту активну електричну енергію з актами купівлі продажу електричної енергії за спірний період з доказами їх правлення відповідачу, платіжні інструкції про оплату відповідачем електричної енергії №29 та №30 від 14.01.2026 на загальну суму 19451,94 грн, рахунку 3% річних, адвокатського запиту та листа (відповіді) АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» на адвокатський запит.
Відповідач заперечень проти позову суду не надав.
При вирішенні спору суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 ЦК України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Правовідносини щодо постачання електричної енергії споживачам регулюються відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» і Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року (далі - ПРРЕЕ).
Згідно з п. 2 ст. 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносини між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, ПРРЕЕ.
У п. 7 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 вказано, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальник» універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальна послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг.
Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (п. 13 розділу XVII «Прикінцевих та перехідних положень» ст. 2 Закону Україні «Про ринок електричної енергії»).
Відповідач підписав заяву-приєднання з 01.01.2019 року до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг по об`єктах зазначених у заяві приєднання (а.с.10).
Відповідно до ст. 633, 634 ЦК та п. 3.1.7 ПРРЕЕ, підписавши вказану заяву-приєднання (акцептувавши її), відповідач засвідчив вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору № 22300528 (а.с. 13-17).
Окрім цього позивачем надані копії платіжних інструкцій про оплату №29 та №30 від 14.01.2026р. на загальну суму 19451,94 грн, які підтверджують факт споживання та оплати електричної енергії та волевиявлення відповідача приєднатися до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг
Отже, з моменту акцептування вказаного Договору в установленому ПРРЕЕ порядку, позивач та відповідач набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинного законодавством України.
Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 7.2 Договору №22300528 передбачено зобов`язання споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.
В статті 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Подані докази свідчать, що спожиті відповідачем за Договором №22300528 обсяги електричної енергії за січень-березень 2026 року підтверджуються листом АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» №04-33/10105 від 08.04.2026 (а.с. 19).
Згідно з Комерційною пропозицією № 1-УП, яка є додатком № 2 до Договору, Споживач отримує рахунок та акт в зручний для нього спосіб: - Веб-сервіс «Paperless» - «М.Е.Dос» - «Вчасно» - електронною поштою; - поштовим зв`язком; - в Центрах Обслуговування Споживачів; - іншим зручним способом.
Докази направлення ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» рахунків та актів купівлі-продажу електричної енергії засобами поштового зв`язку «Укрпошти» залучені до матеріалів справи (а.с. 26-27).
Відповідач, у строк, визначений умовами Договору оплату рахунків не здійснив, внаслідок чого за відповідачем виникла заборгованість перед позивачем за фактично спожиту активну електричну енергію за період з 01.01.2026 по 31.03.2026 у розмірі 773 172,66 грн.
Доказів проведення повних розрахунків за позовними вимогами матеріали справи не містять.
Доводи та розрахунки Позивача з боку Відповідача не заперечені.
Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача основного боргу в сумі 773172,66 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом.
Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 337,17 грн – 3% річних від простроченої суми за період з 01.02.2026 по 28.02.2026.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку що він є арифметично правильним.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення річних є правомірними та обґрунтованими.
Оцінюючи подані докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача 773509,83 грн заборгованості за Договором №22300528 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (суб`єктам господарювання) на умовах комерційної пропозиції №1-УП, з яких: 773172,66 грн - основна заборгованість за січень-березень 2026 року, 337,17 грн - 3% річних за період з 01.02.2026 по 28.02.2026 підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована і не заперечується, а тому підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що при зверненні до суду із цим позовом позивач сплатив 9282,12 грн.
Враховуючи задоволення позовних вимог повністю сума судового збору у розмірі 9282,12 грн відшкодовується позивачу за рахунок відповідача.
Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд 
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з ПОЛТАВСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО НАВЧАЛЬНО-КУРСОВОГО КОМБІНАТУ АГРОПРОМИСЛОВОГО КОМПЛЕКСУ (адреса 36015, м. Полтава, провул. Носова Віктора, 2, ЄДРПОУ 24567102) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» (36022, Полтавська область, м. Полтава, вул. Панянка, буд. 65Б, ідентифікаційний код 42223804): 773 172,66 грн - основного боргу; 337,17 грн – 3% річних; 9282,12 грн – судового збору.
Видати накази з набранням рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України

Суддя Пушко І.І.