Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/6025/26
Провадження № 2/711/3366/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Півень С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
в с т а н о в и в :
Позивач Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК», в особі представника Мєшніка К.І., який діє на підставі довіреності №237-10Д1 від 09.12.2025р., звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.02.2019р. в розмірі 113 409,08 грн. та судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2662,40 грн. 
В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено про порушення відповідачкою умов використання кредитних коштів у вигляді кредитної лінії на банківській картці в частині строків та порядку повернення кредитних коштів. 
Від відповідачки на адресу суду не надходило письмового відзиву проти позовних вимог.
12.06.2026р. судом відкрито провадження у справі із визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Разом з тим, в п. 3 позовної заяви представник позивача Мєшнік К.І. просив розглянути справу у відсутність представника позивача за наявними у справі доказами, позовні вимоги задовольнити. Також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`явилася та не повідомила про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи відповідачка повідомлялася шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК). Однак поштове відправлення повернулось на адресу суду без вручення відповідачці у зв`язку із відсутністю останньої за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідачки шляхом доставлення судової повістки на мобільний номер телефону відповідачки в додаток Viber (доставлений 12.06.2026р.), а також шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду.
Отже, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відповідачка не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
17.02.2019 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 17.02.2019 року.
За умовами п.п. 2-3 Анкети-заяви, підписавши анкету-заяву, відповідачка погодилася з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього Договору відповідачка підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, що вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлення у Мобільний додаток.
Пунктом 6 Анкети-заяви засвідчено генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем із зазначенням його ідентифікатора /а.с. 16/.
Умовами Договору та Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank визначені основні умови користування коштами кредитного ліміту: пільгова процентна ставка – 0,00001%; базова процентна ставка – 3,1% в місяць (37,2% річних); процентна ставка, яка застосовується у випадку простроченої заборгованості, – 6,2% на місяць; порядок повернення кредиту – щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості); умови, розмір і порядок нарахування штрафів /а.с. 16, 20-26, 27-28, 29-31/.
На підставі анкети-заяви від 17.02.2019р. відповідачці був встановлений кредитний ліміт у розмірі 2 500 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 , який 23.03.2019р. був збільшений до 3 000 грн., 09.09.2019р. був збільшений до 10000 грн., 14.12.2019р. – до 20 000 грн., 02.03.2020р. – до 35 000 грн., 31.10.2025р. був зменшений до 0 грн., що підтверджується довідкою про розмір встановленого кредиту від 06.04.2026р. /а.с. 33/ та довідкою про наявність рахунку від 03.03.2026р. /а.с. 32/.
Відповідачка користувалася кредитними коштами, однак всупереч умов Договору не здійснювала сплату щомісячних платежів на погашення існуючої кредитної заборгованості, внаслідок чого допустила прострочення виконання грошових зобов`язань і станом на 06.04.2026 року за поточним рахунком на ім`я відповідачки обчислюється кредитна заборгованість в розмірі 113409,08грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) – 98 263,53 грн.; заборгованість за пенею 15 145,55 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості /а.с. 34-42/ та відомостями про рух коштів по рахунку відповідачки /а.с. 44-49/. 
За таких обставин оскільки відповідачка в добровільному порядку своєчасно не здійснила погашення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
Таким чином, між сторонами існує спір з приводу належності виконання зобов`язань за кредитним договором, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі – ЦК) та положеннями укладеного між сторонами Договору.
Надаючи оцінку доводам сторін в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК).
Статтями 6 та 627 ЦК передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.cт. 1066, 1069 ЦК за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. 
Згідно ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Згідно ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Укладаючи Договір, сторони погодили умови та порядок повернення відповідачкою кредиту шляхом здійснення обов`язкового щомісячного платежу в розмірі 4% від суми заборгованості, але не менше 100 грн. частина такого платежу мала йти на погашення заборгованості по тілу кредиту, а інша частина – по відсоткам за користування кредитними коштами. 
Статтею 1050 ЦК передбачено, що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як встановлено судом, відповідачка належним чином не виконувала свого обов`язку із здійснення щомісячних платежів, чим допустила порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення кредиту та сплати відсотків за фактичне користування кредитними коштами.
Станом на 06.04.2026 року заборгованість відповідачки складає 113 409,08 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) – 98 263,53 грн.; заборгованість за пенею – 15 145,55 грн. 
Враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитного договору відповідачка фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку та у строки, передбачені договором, не повернула, то позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 98 263,53 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. 
Щодо стосується вимог позивача про стягнення з відповідачки пені у розмірі 15145,55грн., то слід зазначити наступне. 
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, штраф і пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить.
У той же час істотними умовами кредитного договору, що вказані у паспорті споживчого кредиту Чорна картка monobank сплата пені не передбачена. Натомість передбачена сплата штрафу, однак позовних вимог про стягнення штрафу позивач не заявляв. 
Окрім того, слід зазначити наступне. 
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202, затвердженим Верховною Радою України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, який діє і на даний час.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18.
Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем); 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання(невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто в період існування особливих правових наслідків – протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі № 910/10901/23, який відповідно до положень частини 4 статті 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
Оскільки неустойка (штраф) за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 15145,55грн. нарахована відповідачці в період дії в Україні воєнного стану, тобто в період коли відповідачка є звільненою від сплати такої неустойки, підстав для її стягнення із відповідачки на користь позивача немає. 
За таких підстав, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та стягнення із відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.02.2019р. у розмірі 98 263,53 грн., що включає розмір заборгованості за тілом кредиту.
При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачкою не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються із судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2 662,40грн. /а.с. 1/. 
Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення часткового, то на підставі ч.ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України до стягнення із відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2 306,97 грн. (пропорційно до задоволених позовних вимог із розрахунку: 2 662,40 грн. /сума плаченого судового збору/ х 86,65% /відсоток на який задоволено позовні вимоги/ = 2 306,97 грн.). 
На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст.7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи 21133352, місцезнаходження за адресою: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114) заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 17.02.2019 року, станом на 06.04.2026 року, в загальній сумі 98 263,53 грн. та судовий збір у розмірі 2 306,97 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений 08 липня 2026 року.

Головуючий: В.М. Скляренко