ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року Справа № 925/1459/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В., 

секретар судового засідання – Ібрагімова Є.Р.,
за участі представників сторін:
від позивача – Шевченко С.Я. - особисто,
від відповідача – Стратілатов К.Г. - адвокат,
від третіх осіб – не з`явилися, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1 , м. Умань, Черкаської області
до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова 
компанія «Централ Фінанс», м. Київ
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
1. фізичної особи-підприємця Зозулі Оксани Яківни, м. Умань, 
Черкаської області
2. ОСОБА_2 , м. Умань, Черкаської області
про визнання іпотеки припиненою, припинення та скасування 
обтяження,
ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду Черкаської області з позовом звернувся ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» та ОСОБА_3 про визнання іпотеки припиненою за іпотечним договором від 20 травня 2011 року, реєстровий номер 2-1908, укладеним між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та визнання припиненою та зняття заборони на нерухоме майно за іпотечним договором №2-1908 від 20 травня 2011 року накладеної 20 травня 2011 року, номер запису про обтяження 62259003.
До подачі позовної заяви, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26 листопада 2025 року було вжито заходи забезпечення позову. 
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме: протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху надати суду докази доплати судового збору до Державного бюджету України у сумі 2 422 грн. 40 коп., визначити зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів та надати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат понесених позивачем.
У визначений судом строк від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків.
У зв`язку з припиненням повноважень судді Кучеренко О.І., матеріали справи №925/1459/25 передано на повторний автоматизований розподіл справ.
Відповідно до ст.ст. 6, 32 ГПК України матеріали справи 01 січня 2026 року передано на розгляд судді Васяновичу А.В.
Ухвалою суду від 06 січня 2026 року справу №925/1459/25 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 11 год. 30 хв. 03 лютого 2026 року. 
При цьому судом було враховано, що в своїй заяві про усунення недоліків позивач зазначив, що при оформленні позовної заяви в системі «Електронний суд» помилково вказав Зозулю Оксану Яківну, як другого відповідача.
Отже, позов подано лише до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс».
Судове засідання призначене на 11 год. 30 хв. 03 лютого 2026 року не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючого судді по даній справі з 28 січня 2026 року на лікарняному. 
Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року розгляд справи в підготовчому засіданні було призначено на 10 год. 00 хв. 03 березня 2026 року.
Ухвалою суду від 03 березня 2026 року було продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізичну особу – підприємця Зозулю Оксану Яківну та ОСОБА_2 . Розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено до 10 год. 30 хв. 30 березня 2026 року.
Ухвалою суду від 30 березня 2026 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 12 год. 00 хв. 28 квітня 2026 року.
Ухвалою суду від 28 квітня 2026 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд оголосив перерву до 11 год. 00 хв. 13 травня 2026 року.
Цією ж ухвалою, в порядку ч. 6 ст. 91 ГПК України, суд витребував у відповідача оригінал документу, що підтверджує повноваження адвоката на представництво в суді товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс», а саме ордер на надання правничої правової допомоги.
Проте, судове засідання призначене на 11 год. 00 хв. 13 травня 2026 року не відбулося, в зв`язку з оголошенням на території Черкаської області в цей час повітряної тривоги.
Ухвалою суду від 13 травня 2026 року розгляд справи по суті було призначено на 11 год. 30 хв. 27 травня 2026 року. 
27 травня 2026 року, в зв`язку з оголошенням на території Черкаської області повітряної тривоги, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 11 год. 30 хв. 26 червня 2026 року.
Також суд витребував у позивача, в порядку ч. 6 ст. 91 ГПК України, оригінал або належним чином засвідчену копію іпотечного договору від 20 травня 2011 року для огляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні, що відбулося 26 червня 2026 року, суд оголосив перерву до 12 год. 30 хв. 01 липня 2026 року.
Треті особи в судове засідання не з`явилися.
ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи.
В обґрунтування заявленого клопотання третя особа зазначала, що проживає за кордоном, а про розгляд справи дізналася випадково із застосунку «Дія».
Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України відкладення розгляду справи є правом суду, яке реалізується за наявності обставин, що об`єктивно перешкоджають вирішенню спору в призначеному судовому засіданні.
Клопотання третьої особи суд залишив без задоволення.
Позивач в судових засіданнях позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити повністю.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що всі грошові зобов`язання за кредитним договором, що були забезпечені іпотекою, виконані а іпотека є припиненою.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав викладених у відзиві на позов. 
Зокрема, відповідач стверджував, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.
У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.
В даному випадку, зобов`язання за кредитним договором виконано лише частково, в зв`язку з чим іпотека не припинилася.
У відповіді на відзив позивач вказував, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року у справі №925/1347/15 стягнуто з фізичної особи-підприємця Зозуля Оксани Яківни на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість в загальному розмірі 449 906 грн. 76 коп.
Позивач з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) стверджував, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору.
На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.
Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.
У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц та пункти 68-70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, ).
На відносини з права застави не поширюються норми статті 559 ЦК України щодо припинення поруки, оскільки іпотека за правовою природою є заставою та регулюється нормами параграфа 6 (статті 572 – 593) глави 49 ЦК України і спеціальним законом (постанова Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 752/1297/17).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» захистило своє право в порядку, передбаченому статтею 625 Цивільного кодексу України, та 01 вересня 2025 року звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Зозулі Оксани Яківни про стягнення індексу інфляції та процентів річних (справа № 925/1030/25).
При цьому, позивач наголошував на тому, що оскільки нарахування та стягнення інфляційних витрат та 3% річний відбувається на підставі Закону, а не кредитного договору, то такі зобов`язання не забезпечуються предметом іпотеки.
В свою чергу відповідач вважає, що позивач сплатив лише борги, що існували станом на 31 липня 2015 року. Разом з тим за період з 31 липня 2015 року до 22 жовтня 2025 року розмір зобов`язань позичальниці – фізичної особи – підприємця Зозулі О.Я. збільшився, зокрема, на суму пені, індексу інфляції та процентів річних за період прострочення після 31 липня 2015 року.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23 січня 2026 року у справі № 925/1030/25 стягнуто з фізичної особи – підприємця Зозулі О.Я. на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Централ Фінанс» 179 894 грн. 11 коп. інфляційних втрат та 67 477 грн. 88 коп. 3% річних, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням позичальницею умов договору кредитної лінії №ВКЛ-2006374 від 20 травня 2011 року.
Рішення суду набрало законної сили 26 травня 2026 року.
Тобто рішення Господарського суду Черкаської області, яке набрало законної сили, підтверджує позицію відповідача про те, що забезпечені іпотекою зобов`язання по договору кредитної лінії №ВКЛ-2006374 від 20 травня 2011 року повністю не виконані.
В судовому засіданні, яке відбулося 01 липня 2026 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/1459/25.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимоги слід відмовити повністю, виходячи з наступного:
Як вбачається з матеріалів справи рішенням Господарського суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року зі справи №925/1347/15 стягнуто з фізичної особи-підприємця Зозулі Оксани Яківни на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - суму строкової заборгованості за кредитом в розмірі 238 080 грн. 00 коп.; суму простроченої заборгованості за кредитом – 9030 грн. 00 коп.; суму заборгованості за строковими відсотками – 5666 грн. 60 коп.; суму заборгованості за простроченими відсотками – 38735 грн. 40 коп.; пеню за несвоєчасну сплату відсотків - 126 337 грн. 46 коп.; пеню за несвоєчасне повернення основного боргу 5 147 грн. 10 коп.; суму 3% річних від суми простроченого боргу – 14 грн. 10 коп.; суму 3% річних від суми прострочених процентів 346 грн. 13 коп.; розмір штрафу 3% від отриманих коштів - 26 550 грн. 00 коп. 
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2015 року апеляційну скаргу зі справи № 925/1347/15 на рішення Господарського суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року повернуто скаржнику без розгляду. 
Отже, рішення Господарського суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року зі справи №925/1347/15 набрало законної сили 16 листопада 2015 року. 
Під час розгляду справи №925/1347/15 судом було встановлено, що 20 травня 2011року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (кредитором) та фізичною особою-підприємцем Зозулею Оксаною Яківною (позичальником) було укладено договір кредитної лінії №ВКЛ-2006374 (далі – договір), за умовами якого кредитор надав позичальнику грошові у формі відновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання з максимальним лімітом в сумі 1 000 000 грн. 00 коп. (один мільйон гривень), зі сплатою плати за користування кредитом в розмірі 20% (двадцять процентів) річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 19 травня 2016 року включно, на умовах, визначених кредитним договором (п. 1.1. договору).
Відповідно до додаткового договору №1 від 06 липня 2012 року до договору сторони погодили, що плата за користування кредитними коштами складає 22 % (двадцять два) відсотка річних.
Відповідно до п. 9.1 договору за прострочення строків повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку 3% від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п.п, 1.1., 1.3, 2.3., 2.5., З.З., 3.8. цього договору, а також будь-яких, інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов`язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом.
Відповідно до п. 9.2 договору за ненадання позичальником кредитору у встановлені цим договором строки будь-яких документів, обов`язковість надання яких передбачено цим договором (в тому числі документів за вимогою кредитора, а також у будь-яких інших випадках обов`язкового надання документів), а також за неповідомлення позичальником кредитора про факти, зазначені в п.п. 5.1-5.12. цього договору, позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 3% проценти від загальної суми отриманих кредитних коштів.
На виконання вищевказаних умов договору кредитором було видано кредитні кошти позичальнику.
Тобто, кредитор належним чином і повністю виконав свої зобов`язання по договору щодо видачі кредиту.
Натомість позичальник не виконав взяті не себе зобов`язання щодо сплати заборгованості по кредиту та нарахованих відсотках.
Станом на 31 липня 2015 року заборгованість за простроченим кредитом становила 449 906 грн. 79 коп.
В подальшому, на примусове виконання рішення місцевого господарського суду було видано відповідний наказ.
Наказ було пред`явлено для примусового виконання та відкрито виконавче провадження за №50002920.
В 2019 році виконавче провадження було передано до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ. 
04 квітня 2019 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» було укладено договір №003/19 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (далі – договір). 
Відповідно до пунктів 1.1,1.2 цього договору первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги до боржників, зазначених в акті прийому – передачі права вимоги, що належать первісному кредитору на підставі основних договорів, а новий кредитор зобов`язується прийняти зазначене вище право вимоги та перераховувати первісному кредитору кошти у сумі ціни відступлення. Новий кредитор після переходу до нього права вимоги стає кредитором за основними договорами та одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржників належного виконання ними зобов`язань за основними договорами. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги виключно за умови здійснення повного розрахунку відповідно до розділу 5 цього договору.
Ухвалою суду від 17 березня 2020 замінено стягувача у виконавчому документі - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» з примусового виконання рішення суду та наказу №925/1347/15, виданого 01 грудня 2015 року Господарським судом Черкаської області.
Водночас, 20 травня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (іпотекодержатель), ОСОБА_4 (іпотекодавець 1), ОСОБА_2 (іпотоекодавець 2) було укладено іпотечний договір.
Умовами іпотечного договору передбачено наступне:
п. 1.2. зобов`язання - зобов`язання позичальника, що випливають з кредитного договору, а також зобов`язання іпотекодавців, що випливають з цього договору, в тому числі:
повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 1 000 000,00 грн. (один мільйон) гривень 00 копійок у строки (терміни) та на умовах, зазначених у кредитному договорі та додаткових договорах кредитного договору, що можуть бути укладені в майбутньому;
сплатити іпотекодержателю проценти за користування кредитом у розмірі у строки (терміни) та на умовах визначених у кредитному договорі та додаткових договорах до кредитного договору можуть бути укладені в майбутньому:
відшкодувати іпотекодержателю витрати, понесені в зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки та інші витрати, що передбачені законодавством та кредитним договором; 
сплатити на користь іпотекодержателя штрафні санкції у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором;
відшкодувати іпотекодержателю в повному обсязі інші витрати, пов`язані з обслуговуванням та виконанням кредитного договору та цього договору;
сплатити комісії, та інші платежі, що передбачені в кредитному договору та цьому договорі. 
2.12. іпотекодавці на підставі цього договору забезпечують як виконання всіх зобов`язань за кредитним договором, так і вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування включаючи (але не обмежуючись), витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, у випадку, передбаченому в розділі 5 (п`ять) договору, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього договору та умов кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, які поніс іпотекодержатель.
п.2.1. іпотекодавці з метою забезпечення належного виконання позичальником зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передають, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме:
2.1.1. нежитлова будівля, магазин, загальною площею 568,00 кв. м., що складається з будівлі магазину з прибудовами (літера А-2, під A, I-IV), вимощення (літера V) розташована за адресою: Черкаська область, місто Умань, вулиця Леніна, 42-а (надалі за текстом - «майно», «предмет іпотеки»).
Предмет іпотеки належить іпотекодавцю 1 (частка 43/50) на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності серія САВ № 956078, що видане виконавчим комітетом Уманської міської ради 18 липня 2008 року на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 322 від 10 липня 2008 року.
Предмет іпотеки належить іпотекодавцю 2 (частка 7/50) на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності серія САВ № 956079, що видане виконавчим комітетом Уманської міської ради 18 липня 2008 року на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 322 від 10 липня 2008 року.
Право власності на предмет іпотеки зареєстровано Уманським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 21 липня 2008 року в книзі №1 за номером запису 231, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 24033411, про що іпотекодавцю 1 виданий витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 19605310, іпотекодавцю 2 - витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №19605506.
Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці, кадастровий номер 7110800000:02:006:0283, загальною площею 0,0242 га, яка передана іпотекодавцю 1 в користування на підставі договору оренди земельної ділянки. Даний договір оренди земельної ділянки зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №040977900021 від 12 лютого 2009 року, яка надавалася за цільовим призначенням для обслуговування магазину «Дитячий світ», на яку, згідно довідки № 2722 від 26 квітня 2011 року виданої Міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Умань та Уманському районі Черкаської області обмеження (обтяження) та земельні сервітути зареєстровані - т.ч. спільне користування з підприємцем Качаловою Н.П. площею 111 кв.м.
2.3.1. Ринкова вартість предмету іпотеки згідно з експертним висновком суб`єкта оціночної діяльності про вартість об`єкта оцінки, що виданий 08 квітня 2011 року, суб`єктом оціночної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Канзас», станом на 08 квітня 2011 року становить 4 632 500 (чотири мільйони шістсот тридцять дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
2.3.2. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №29741795 виданого Уманським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 20 квітня 2011 року загальна вартість іпотеки становить 4 632 500 (чотири мільйони шістсот тридцять дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
2.3.3 Загальна заставна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін становить 4 632 500 (чотири мільйони шістсот тридцять дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
10.1. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами договору, скріплення його печаткою іпотекодержателя та його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору та іпотекодавцями за цим договором.
10.6. Сторони домовилися, що з укладанням та підписанням цього договору накладається заборона відчуження зазначеного у цьому договорі предмету іпотеки.
До відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20 травня 2011 року державним реєстратором Позняковою Р.В. внесено запис про іпотеку №62259102 на підставі договору іпотеки №2-1908 від 20 травня 2011 року.
20 травня 2011 року державним реєстратором Позняковою Р.В. внесено запис про обтяження № 62259003, тип обтяження: заборона на нерухоме майно на підставі договору іпотеки №2-1908 від 20 травня 2011 року. 
Судом встановлено, що Зозуля Сергій Якович 03 листопада 2016 року змінив своє прізвище, про що складено відповідний актовий запис за №37.
Відповідно до свідоцтва про зміну імені (а.с. 81) прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені – Шевченко Сергій Якович. 
Також судом враховано, що 26 квітня 2019 року державний реєстратор комунального підприємства «Реєстраційний-центр» Каленчук Микита Андрійович провів реєстрацію зміни власника на нежитлове приміщення: магазин, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Умань, вулиця Європейська, будинок 42-а (номер запису про право власності 31389246). Власник: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» (код ЄДРПОУ 40371994), в зв`язку з чим, 09 лютого 2022 року фізична особа – підприємець Зозуля Оксана Яківна подала заяву у справі №925/1347/15 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Заявник вважав, що зареєструвавши за собою право власності на предмет іпотеки, кредитор задовольнив свої вимоги за договором кредитної лінії від 20 травня 2011 року №ВКЛ-2006374, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку».
Ухвалою суду від 14 квітня 2022 року заяву фізичної особи – підприємця Зозулі Оксани Яківни від 07 лютого 2022 року про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №925/1347/15 було задоволено, а виконавчий документ – наказ Господарського суду від 01 грудня 2015 року у справі №925/1347/15 було визнано таким, що не підлягає виконанню.
Водночас, рішенням Господарського суду міста Києва від 12 лютого 2025 року зі справи № 705/4132/19 визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав обтяжень (відкриттям розділу), індексний номер: 46694241 від 02 травня 2019 року про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення – магазин, що знаходиться на вулиці Європейській, 42-а у місті Умань Черкаської області, проведене державним реєстратором КП «Реєстраційний центр» Черкаської області Каленчуком М. А.
Право власності товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Централ Фінанс» на нежитлове приміщення – магазин, що розташований на вулиці Європейській, 42-а у місті Умань Черкаської області (номер запису права власності 31389246) припинено.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23 червня 2025 року рішення Господарського суду міста Києва від 12 лютого 2025 року залишено без змін.
Рішення Господарського суду міста Києва від 12 лютого 2025 року по справі № 705/4132/19 в установленому законом порядку набрало законної сили.
Ухвалою місцевого господарського суду від 25 вересня 2025 року у справі 925/1347/15 скасовано ухвалу від 14 квітня 2022 року про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. 
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Скасоване рішення від 02 травня 2019 року про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення – магазин, що знаходиться на вулиці Європейській, 42-а у місті Умань Черкаської області не породжує жодних правових наслідків для сторін, а тому припинення зобов`язання шляхом звернення стягнення на іпотечне майно не відбулося.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власником магазину, що розташований на вулиці Європейській, 42-а у місті Умань Черкаської області значилося товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Централ Фінанс».
Проте, державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 363/4852/17.
18 липня 2025 року речове право відповідача на приміщення магазину було припинено на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 12 лютого 2025 року по справі № 705/4132/19 (а.с.28).
Крім того, рішенням Господарського суду Черкаської області від 23 січня 2026 року зі справи № 925/1030/25 стягнуто з фізичної особи – підприємця Зозулі О.Я. на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Централ Фінанс» 179 894 грн. 11 коп. інфляційних втрат та 67 477 грн. 88 коп. 3% річних, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням позичальницею умов договору кредитної лінії №ВКЛ-2006374 від 20 травня 2011 року.
Рішення суду набрало законної сили 26 травня 2026 року.
Під час розгляду справи № 925/1030/25 судом також було встановлено вищенаведені обставини.
В справі № 925/1030/25 товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Централ Фінанс» на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України було заявлено вимогу про стягнення 179 894 грн. 11 коп. – інфляційних втрат за період з квітня 2017 року по січень 2022 року та 67 477 грн. 88 коп. – 3% річних нарахованих за період з 01 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року, тобто після ухвалення рішення суду зі справи №924/1347/15.
Ухвалюючи рішення зі справи № 925/1030/25 судом було враховано, що приписи статті 625 ЦК України не забороняють звернення кредитора з вимогою про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, суми, на яку заборгованість за грошовим зобов`язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання.
За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). 
Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.
Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.
Судом було встановлено що рішення Господарського суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року зі справи №924/1347/15 виконано 22 жовтня 2025 року. Тобто через 10 років.
Зокрема, відповідно до платіжної інструкції від 22 жовтня 2025 року №ПНМ2223 ОСОБА_1 на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року зі справи №924/1347/15 сплатив 449 906 грн. 79 коп. (а.с.90).
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).
Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі №910/4590/19 (провадження №12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень ст. 625 ЦК України зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови), а поєднання цих вимог в одній справі не є обов`язковим.
З матеріалів справи вбачається, що 22 жовтня 2025 року позивач звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» із заявою, в якій просив зняти заборону з нерухомого майна та вилучити запис з державного реєстру іпотек щодо нежитлової будівля, магазину, загальною площею 568,00 кв. м., розташованої за адресою: Черкаська область, м. Умань, вулиця Європейська 42-а.
24 листопада 2025 року кредитор відмовив у задоволенні його вимог.
Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують виконання рішення суду зі справи № 925/1030/25.
Отже, грошове зобов`язання, що виникло у зв`язку з неналежним виконанням позичальником кредитного договору повністю не виконано.
При цьому суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Проте, правова природа 3% річних та інфляційних втрат відрізняється від процентів (відсотків) нарахованих кредитором за правомірне користування боржником кредитними коштами, що були передбачені договором. 
За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. 
Отже, за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання.
Невиконання рішення суду зі справи № 925/1030/25 є самостійною та достатньою підставою для висновку, що основне зобов`язання на момент звернення позивача до суду залишилося невиконаним, а тому іпотека не припинилася.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов в частині визнання іпотеки припиненою задоволенню не підлягає. 
Як наслідок, підстав для припинення та скасування обтяження теж немає.
Судом враховано, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26 листопада 2025 року було вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нежитлове приміщення, магазин що знаходиться за адресою: Черкаська область, місто. Умань, вулиця Європейська, будинок 42-а; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1821371171108.
Порядок та підстави скасування вжитих заходів забезпечення позову врегульовано ст. 145 ГПК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. 
В залежності від обставин прийняття рішення про скасування заходів забезпечення позову може бути правом суду (частини 1-6 ст. 145 ГПК України), або обов`язком суду (частини 9, 13 ст. 145 ГПК України). Прийняття судом рішення про скасування заходів забезпечення позову з підстав, передбачених частинами 9, 13 ст. 145 ГПК України, є процесуальним наслідком прийнятих судових рішень у справі або процесуальних подій на стадії відкриття провадження у справі, і ці рішення не зумовлені будь-якими іншими обставинами.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне з власної ініціативи скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 26 листопада 2025 року зі справи №925/1459/25.
Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд 
ВИРІШИВ:
1.У задоволенні позову відмовити повністю.
2.Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26 листопада 2025 року у справі № 925/1459/25.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України. 

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України. 

Повне рішення складено 13 липня 2026 року. 

Суддя А.В.Васянович