Справа № 761/50645/25
Провадження № 2/761/6427/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2026 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Савчук Ю.Н.,
за участі секретаря судового засідання Фортуни М.А.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Джумурата В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Український центр управління нерухомістю», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва, Приватного підприємства «Український центр управління нерухомістю» про зобов`язання вчинити дії.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій вказаного багатоквартирного житлового будинку є ПП «Український центр управління нерухомістю». 03.07.2025 року у будинку сталася аварійна ситуація у вертикальному каналізаційному стояку, що проходить через квартиру позивачки, що призвело до затоплення квартири та пошкодження майна позивачки.
20 серпня 2025 року позивачка звернулась до Приватного підприємства «Український центр управління нерухомістю» із заявою про надання акту обстеження.
ПП «Український центр управління нерухомістю» листом від 08.09.2025 року № 246 повідомив позивачку, що 02.07.2025 року аварійна служба КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва виявила залиття нежитлового приміщення приміщення з вищерозташованої квартири. У зв`язку із неможливістю усунути аварійну ситуацію, було перекрито подачу холодного та гарячого водопостачання по стояку нежитлового приміщення квест-кімнати «Інгейм». У зв`язку з невдалими спробами прочистки каналізації працівниками обслуговуючої організації було проведено заміну каналізаційного трубопроводу в нежитловому приміщенні квест-кімнати «Інгейм» та відновлено водопостачання. Під час проведення робіт встановлено, що мережа водовідведення була засмічена гранулами для туалетів для тварин. Обслуговуючою організацією 13.08.2025 року було проведено обстеження квартири АДРЕСА_2 , за результатами якого складено відповідний акт. Обслуговуюча організація не є судовою чи експертною організацією і не може встановлювати винну особу, ступінь її вини та розмір заподіяних збитків.
На звернення позивачки Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації листом від 17.09.2025 року № 109/31-936 повідомило, що основною причиною погіршення каналізаційної системи будинку та викликає її засмічення, є порушення особливостей експлуатації водопровідних каналізаційних мереж мешканцями будинку. Обслуговуючою організацією 13.08.2025 року було проведено обстеження квартири АДРЕСА_2 , за результатами якого складено відповідний акт, який отримано.
Позивачка вважає, що акт про обстеження оформлено неналежно. Неодноразові звернення позивачки до відповідачів до складення нового Акту належної форми не призвели до позитивних результатів. 
Оскільки квартира позивачка є застрахованою за договором майнового страхування, відсутність належно оформленого Акту обстеження про залиття квартири, який би містив усі необхідні реквізити, що визначенні законом, позбавляє її права на отримання страхового відшкодування від страховика, оскільки відповідно до умов Договору страхування затоплення за певних умов належить до страхових випадків та потребує надання страховику певного переліку документів для підтвердження вказаного факту.
З огляду на зазначене, позивач просила суд визнати бездіяльність відповідачів щодо складення Акту про залиття квартири протиправною, зобов`язати провести обстеження квартири та скласти акт обстеження щодо залиття квартири.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2026 відкрито провадження у справі.
27.05.2026 року представником відповідачем Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва, у справі надано до суду відзив на позовну заяву, який обгрунтовано тим, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва не є належним відповідачем у справі, оскільки виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій є ПП «Український центр управління нерухомістю», а відтак Акт про залиття повинен складати відповідач-1, що і було ним зроблено 13.08.2025 року, вказаний Акт отримано відповідачкою. Щодо відшкодування моральної шкоди зазначає, що таку шкоду, у разі доведення протиправності дій, повинен відшкодовувати відповідач-1. Крім того, вважає, що позивачкою неправильно обрано спосіб захисту свого порушеного права, належним способом захисту вважає відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Так, ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 28.10.1993 року, виданого на підставі розпорядження 35047 від 27.10.1993 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.10.2025 року № 448693232.
Будинок, в якому знаходиться квартира, обслуговує КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва, яким укладено укладено Договір №190 від 30.04.2025 року з Приватним підприємством «Український центр управління нерухомістю» про надання послуг з комплексного обслуговування будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках неадміністративного мікрорайону «Татарка» Шевченківського району міста Києва.
20 серпня 2025 року позивачка звернулась до Приватного підприємства «Український центр управління нерухомістю» із заявою про надання акту обстеження та зазначила, що аварія сталася в каналізаційному стояку, який знаходиться на першому поверсі в «Квест-кімнаті», адреса якої: вул.Половецька 7/13 , а відтак комісійне обстеження повинно було відбуватися в кв. 63 та в приміщенні «Квест-кімнати», де проходить каналізаційний стояк з 9 по 1 поверх. Аварія сталася саме в каналізаційному стояку, внаслідок чого каналізаційні стоки не проходили далі по стояку, а почали виходити через сантехнічні пристрої, що призвело до затоплення квартири.
ПП «Український центр управління нерухомістю» листом від 08.09.2025 року № 246 повідомило позивачку, що 02.07.2025 року аварійна служба КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва виявила залиття нежитлового приміщення приміщення з вищерозташованої квартири. У зв`язку із неможливістю усунути аварійну ситуацію, було перекрито подачу холодного та гарячого водопостачання по стояку нежитлового приміщення квест-кімнати «Інгейм». У зв`язку з невдалими спробами прочистки каналізації працівниками обслуговуючої організації було проведено заміну каналізаційного трубопроводу в нежитловому приміщенні квест-кімнати «Інгейм» та відновлено водопостачання. Під час проведення робіт встановлено, що мережа водовідведення була засмічена гранулами для туалетів для тварин. Обслуговуючою організацією 13.08.2025 року було проведено обстеження квартири АДРЕСА_2 , за результатами якого складено відповідний акт. Обслуговуюча організація не є судовою чи експертною організацією і не може встановлювати винну особу, ступінь її вини та розмір заподіяних збитків.
На звернення позивачки Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації листом від 17.09.2025 року № 109/31-936 повідомила, що основною причиною погіршення каналізаційної системи будинку та викликає її засмічення, є порушення особливостей експлуатації водопровідних каналізаційних мереж мешканцями будинку. Обслуговуючою організацією 13.08.2025 року було проведено обстеження квартири АДРЕСА_2 , за результатами якого складено відповідний акт, який отримано.
На звернення позивачки Департамент житлово-комунальної інфраструктури листом від 19.09.2025 року № 058/4/3/-058/1/А-433-1061 повідомив, що управління будинком здійснює Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва виявила залиття нежитлового приміщення приміщення з вищерозташованої квартири. У зв`язку із неможливістю усунути аварійну ситуацію, було перекрито подачу холодного та гарячого водопостачання по стояку нежитлового приміщення квест-кімнати «Інгейм». Аварійною службою проводилися роботи з прочищення будинкової каналізаційної мережі. У зв`язку з невдалими спробами прочистки каналізації працівниками обслуговуючої організації було проведено заміну каналізаційного трубопроводу в нежитловому приміщенні квест-кімнати «Інгейм» та відновлено водопостачання. Під час проведення робіт встановлено, що мережа водовідведення була засмічена гранулами для туалетів для тварин. Для встановлення розміру матеріальної шкоди завданої залиттям помешкання, необхідно звернутися до відповідної експертної установи або атестованого експерта з проханням провести будівельно-технічне експертне дослідження.
Стаття 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Статтею 14 вказаного Закону зазначено, що співвласник, серед іншого, має право: вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників.
В свою чергу, ст. 15 вказаного Закону висвітлює обов`язки співвласника. Так, співвласник, серед іншого, зобов`язаний: використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм.
У відповідності до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»
балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
З матеріалів справи вбачається, що 25 серпня 2025 року позивач звернулась із заявою до Приватного підприємства «Український центр управління нерухомістю» із заявою про надання акту обстеження . 
13.08.2025 працівниками ПП «Український центр управління нерухомістю» було проведено обстеження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт, в якому вказано про пошкодження в кухні площею 18,8 кв.м. (вода потрапила під підлогу паркету, є деформування площі 2 кв.м., від підлоги є розбухання лиштви дверей; в кухні площею 6,2 кв.м. залито підлогу з плінтусами витоками; в коридорі площею 3,1 кв.м. залито підлогу з плінтусами витоками; в санвузлі площею 2,7 кв.м. залито підлогу витоками, від підлоги є розбухання лиштви дверей.
Комісією встановлено, що залиття квартири № 3 відбулося у зв`язку із засміченням мережі водовідведення мешканцями вище розташованих квартир.
Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207
(далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).
У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.
Судом встановлено, що житлового будинку АДРЕСА_1 здійснює ПП «Український центр управління нерухомістю» на підставі Договору №190 від 30.04.2025 року про надання послуг з комплексного обслуговування будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках неадміністративного мікрорайону «Татарка» Шевченківського району міста Києва, які є складовими житлової послуги з управління багатоквартирним будинком.
З наданого Акту обстеження житлової квартири від 13.08.2025 року, складеним ПП «Український центр управління нерухомістю», вбачається, що управляючою компанією виконано обстеження квартири АДРЕСА_2 .
Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76 (надалі - Правила №76) передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (Додаток № 4) (пункт 2.3.6 Правил ).
Акт про залиття, який вимагає скласти позивачка, за Правилами № 76 , повинен складати Відповідач -1.
Позивачкою було отримано Акт про обстеження квартири, про що йдеться в листах ПП «УЦУН» від 08.09.2025р. № 246 та Управління ЖКГ Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 17.09.2025р. № 109/31-936, які сама ж позивачка додала до позову та не заперечу про отримання вказаного акту.
Згідно з п.2.3.6 Правил №76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Форма цього акта встановлена в Додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.
В додатку № 4 до Правил №76 зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємств), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організацій (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. 
В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. 
Як вбачається із Додатку № 4 (форма Акту) , у Акті описуються, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено , чітко зазначаються причини залиття, надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше).
Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Акт повинен бути складений у тому числі за присутності: головного інженера виконавця послуг; голови комісії; майстра технічної дільниці; майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка, представників організації обслуговуючої компанії.
Надаючи оцінку Акту обстеження квартири суд зазначає, що такий складено з порушення вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року № 927/11207.
Як вбачається зі змісту Акту про обстеження, його складено комісією у складі інженера Шадури Ю.І. , старшого майстра технічної дільниці Левицької В.М. та слюсаря-сантехніка ОСОБА_6 .
Акт містить інформацію про виявлені пошкодження, характер залиття та його причини.
В порушення вимог Правил № 76 у Акті не зазначена завдана матеріальна шкода (обсяги робіт щодо необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість). 
Зі змісту Акту не вбачається, що його складено у присутності майстра ремонтної дільниці, як того вимагають Правила. При обстеженні були відсутні представники власника будинку, будинкового комітету, майстра ремонтної дільниці, однак відповідно до Додатку № 4 їх присутність не є обов`язковою.
Проте при складенні Акту був відсутній представник винної сторони: мешканців вищерозташованих квартир будинку, якими завдано шкоди, присутність яких відповідно до додатку № 4 до Правил №76 є обов`язковою.
Отже, Акт обстеження за формою та змістом повинен відповідати відповідно Додатку №4 до Правил №76.
Постановою Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №465/2120/14-ц зроблено наступні висновки: "виходячи з викладеного суди не звернули увагу на невідповідність акта обстеження від 06 лютого 2014 року зазначеним Правилам, оскільки він не містить відомостей щодо характеру залиття та його причини, не зазначено осіб, які допустили таке залиття, а також інші необхідні відомості, які слід зазначити при складанні такого виду документа. При цьому, він був складений більше, ніж через п`ять місяців з моменту можливого залиття приміщення.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №640/8205/17, відповідно до якої суд дійшов висновку, що "Враховуючи викладене, правильним є висновок суду першої інстанції, з яким обґрунтовано погодився апеляційний суд, що вищевказаний акт від 07 липня 2014 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, інші необхідні для такого документа реквізити. Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Отже, доводи відповідача щодо відсутності її вини у залитті квартири позивача правомірно взято судами до уваги".
В постанові Верховного суду від 25.11.2020 у справі №344/11147/17 визначено, що "акт від 08 липня 2017 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, відсутній висновок про встановлення вини особи, яка вчинила залиття та інші необхідні для такого документа реквізити, а тому обґрунтованим є висновок судів попередніх інстанцій про те, що цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. 
Як вбачається із відповіді Департаменту житлово-комунальної інфраструктури листом від 19.09.2025 року № 058/4/3/-058/1/А-433-1061, управління будинком здійснює Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва виявила залиття нежитлового приміщення приміщення з вищерозташованої квартири. У зв`язку із неможливістю усунути аварійну ситуацію, було перекрито подачу холодного та гарячого водопостачання по стояку нежитлового приміщення квест-кімнати «Інгейм».
Отже, в акті обстеження повинно було зазначатися, що залиття квартири позивачки відбулося із нежитлового приміщення приміщення вищерозташованої квартири: нежитлового приміщення квест-кімнати «Інгейм» та повинна була зазначатися адреса вказаного приміщення.
Проте, в порушення вимог Правил 76, Акт такої інформації не містить.
Таким чином, матеріали справи містять докази неналежного виконання Приватним підприємством «Український центр управління нерухомістю» своїх обов`язків як управляючої компанії.
Відсутність у Акту обстеження квартири усіх необхідних відомостей, що визначені Правилам 76, позбавляє позивачку права на отримання страхового відшкодування від страховика, а страховика- право подати регресний позов до винної особи після виплати суми страхового відшкодування, оскільки конкретна особа, з вини якої сталася аварія, а бо ж адреса належної їй на праві власності квартири чи приміщення у Акті не зазначена. 
Твердження представника відповідача про те, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту свого порушеного права, оскільки за таких обставин позивач повинна була звернутися із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, не береться судом до уваги, оскільки відсутність у Акті усієї необхідної інформації, що визначена Додатком № 4 до Правил 76, позбавить позивачку можливості отримати відшкодування майнової шкоди у судовому порядку, оскільки винні у заподіянні шкоди особи у Акті не встановлені.
Крім того, як пояснила позивачка у судовому засіданні, вона має намір отримати страхове відшкодування від страховика за договором майнового страхування, а відсутність в Акті усієї необхідної інформації позбавить страховика після виплати страхового відшкодування на подання позову в порядку регресу до винної особи або ж призведе до відмови у виплаті страхового відшкодування.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем надано суду належні докази на підтвердження зазначених позовних вимог.
Таким чином позовні вимоги в частині визнання дій протиправними та зобов`язанні ПП «Український центр управління нерухомістю» скласти акт обстеження квартири підлягають до задоволення.
Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн.,  суд виходить з таких норм чинного законодавства.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.
При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.
За змістом ч. 2-4 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.
За загальним правилом, яке встановлено у частині першій статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
У ч.2 ст.22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди на підставі статті 1173 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною дією чи бездіяльністю і негативними наслідками.
Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вона заподіяна, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання з компенсації моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою.
Отже, моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.
Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 3, 5, 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N4 від 31.03.1995, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Крім того, у разі заподіяння особі моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду унормовані відповідно до положень статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Верховний Суд у постанові від 15.12.2020 року у справі № 752/17832/14-ц зазначив, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. 
Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховуються правові висновки, здійснені Верховним Судом, викладені у постановах від 12.06.2023 у справі №686/7245/22, провадження №61-2174св23; від 29 травня 2023 року у справі №757/13867/21, провадження № 61-11498св22; від 02 березня 2023 року у справі №607/21703/21, провадження № 61-11873св22.
Суд зауважує, що Верховний Суд у постановах: від 20 березня 2019 року у справі №918/203/18; від 28 жовтня 2020 року у справі №904/3667/19, зробив висновок, який є застосованим й до даних правовідносин, про те, що у справах про відшкодування шкоди доведення обґрунтованості вимог покладається на позивача, який має надати суду докази наявності шкоди, протиправності поведінки того, хто завдав шкоду, а також причинно-наслідковий зв`язок такої поведінки із завданою шкодою.
При цьому, суд виходить з того, причинний зв`язок, як обов`язковий елемент цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди, між протиправною поведінкою та шкодою виражається у тому, що шкода, повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Натомість, ані особливостей психічного / психологічного стану, зумовленого пошкодженням майна позивача внаслідок ДТП, ані змін / погіршення стану здоров`я, прийому медичних препаратів у даній справі не підтверджено. Суду не надано й доказів того, що внаслідок протиправних дій відповідача погіршились відносини із оточуючими людьми.
У ч.1-3 ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не доведені належними та допустимими доказами, а твердження позивача про завдану моральну шкоду не зумовлюють настання обов`язку з її відшкодування з боку відповідача. Тому за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про те, що права та інтереси позивача відновлені в судовому порядку, за результатами розгляду цивільної справи, а сам по собі факт складення акту відповідачем у неналежній формі позивача не підтверджує наявність правових підстав для відшкодування шкоди.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані стороною позивача на підтвердження позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди письмові докази, суд дійшов висновку про те, що позов в цій частині за наявної аргументації та доведеності не підлягає задоволенню.
В частині позовних вимог до відповідача-2 Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», позов до задоволення не підлягає з врахуванням наступного.
Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», утворене рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради від 19 лютого 2007 року № 187, перейменоване відповідно до рішення Київської міської ради від 09 жовтня 2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово- комунальним господарством міста Києва» та віднесено до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. 
Статтею 8 Закону № 2189-VIII передбачено обов`язок виконавця готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.
Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).
Крім того, у Законі № 2189-VIII наведено визначення термінів, які у ньому вживаються.
Зокрема, виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.
Внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.
Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Згідно пункту 3 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року (тут і надалі по тексту в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) внутрішньобудинкова система холодного водопостачання - система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або у разі її відсутності трійника (врізки) включно, що розташований у квартирі споживача (житловому приміщенні в гуртожитку), нежитловому приміщенні в житловому будинку (гуртожитку). Внутрішньобудинкова система водовідведення (відведення холодної та/або гарячої води) - система від місця скидання стоків у перший колодязь на випуску з будинку (колодязь не належить до внутрішньобудинкової системи) до трійника включно на відгалуженні від стояка, що розташований у квартирі споживача (житловому приміщенні в гуртожитку), нежитловому приміщенні в житловому будинку (гуртожитку).
Пунктом 13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року № 869 (тут і надалі по тексту в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що витрати з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливової каналізації та з ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах визначаються за кожною інженерною системою окремо.
Згідно пункту 8 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), водовідведення витрати на технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення включаються до складу тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.
З урахуванням викладеного обов`язок утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання, що розташований у квартирі споживача) та відшкодування шкоди, завданої внаслідок її несправності (пошкодження) покладено саме на управителя.
Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 р. № 80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція», Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» забезпечує обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва, у тому числі закріплених за ним на праві господарського відання, що відмінне від балансового утримання, житлових будинків, у тому числі житлового будинку АДРЕСА_1 . 
Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року №76 встановлено: Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; Виконавець послуг - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у багатоповерховому житловому будинку АДРЕСА_1 у березні 2025 року було Приватне підприємство «Український центр управління нерухомістю» на підставі та у межах договору №190 від 30.04.2025 року. 
Згідно з вимогами чинного законодавства Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва», як суб`єкт цивільних правовідносин, має право: визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; укладати договори на надання житлово-комунальних послуг виконавцями; приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів тощо. 
Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» в установленому порядку та спосіб організовується надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житловим будинкам Шевченківського району м. Києва, шляхом їх замовлення у відповідності до Закону України «Про публічні закупівлі». 
Після проведення електронних, конкурсних торгів 30.04.2025 року згідно ДК 016:2010 код 81.10.1 Код за ДК 021:2015 98341140-8 Послуги допоміжні комбіновані щодо різних об`єктів, між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» укладено договір №190 від 30.04.2025 року з переможцем торгів - ПП «Український центр управління нерухомістю» щодо «комплексне прибирання і обслуговування місць загального користування, сходових клітин, прибудинкових територій, дитячих та спортивних майданчиків, які розташовані на прибудинкових територіях, комплексне технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, централізованого холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання»), багатоквартирних будинків включених до складу неадміністративному мікрорайону «Татарка» Шевченківського району міста Києва, з метою забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів і правил. 
На підставі п.4.2.2 вказаного вище договору та п.6.Технічного завдання (Додаток № 2) ПП «Український центр управління нерухомістю» здійснює надання послуг відповідно до технічного завдання. 
Пунктом 4.2.3. договору №190 від 30.04.2025 року визначено обов`язок виконавця - задля упередження виникнення аварійних ситуацій, з дотриманням нормативних термінів, проводити технічне обслуговування внутрішньо будинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води), організувати та забезпечити проведення аварійно відновлювальних робіт щодо аварійних ситуацій.
П. 4.2.4. Договору покладає обов`язок на виконавця послуг відшкодувати збитки, завдані майну, житловому приміщенню, та шкоду, заподіяну життю чи здоров`ю мешканців будинків, у випадку надання неякісних послуг, розмірі й порядку згідно з чинним законодавством України. 
Згідно п. 4 Порядку обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 15 серпня 2018 року № 219, (надалі - наказ № 219) обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньо будинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньо будинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації. Тому відповідальність за несвоєчасне та неналежне надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споживачам багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , 2025 році несе ПП «Український центр управління нерухомістю» у межах дії договору №190 від 30.04.2025 року та чинного законодавства, за умови, що його вина буде доведена. Саме такий висновок зроблено Шевченківським районним судом міста Києва та судом апеляційної інстанції «справ про неналежне надання/ненадання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме: рішення у справі №761/24798/16-ц, №761/46147/16-ц, №761/36720/17 №761/42500/17, №761/25195/18, №761/33607/18, №761/1328/18, №761/46293/18, №761/33808/19, №761/13494/19 тощо.» 
Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
На позивача покладено обов`язок визначити відповідача/відповідачів у справі. Залучення відповідача / співвідповідача у справі здійснюється лише судом першої інстанції за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання (у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження). У разі спливу зазначених строків та необхідності залучення відповідача до участі у справі на позивача покладається обов`язок довести факт своєї необізнаності щодо необхідності залучення належного відповідача/співвідповідача. Можливість залучення до участі у справі відповідача / співвідповідача в апеляційного суду відсутня. Суд під час розгляду справи повинен вирішувати спір, виходячи зі складу сторін, які визначені позивачем, і не вправі зі своєї ініціативи без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 300/808/19 (провадження № 61-11144св22), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2023 року у справі № 363/2300/20 (провадження № 61-6922св23), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2023 року у справі № 753/8710/21 (провадження № 61-6090св23)).
З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до відповідача-2: Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», беручи до уваги те, що воно не є належним відповідачем у справі.
За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ,
від 18 липня 2006 року).
Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)(ст. 89 ЦПК України).
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва, Приватного підприємства «Український центр управління нерухомістю» дії задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: як розподілити між сторонами судові витрати.
За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6056 грн. 
Оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 4 844,80 грн. (6056 грн. - 1211,20 грн.)
На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 258, 259, 274-279, 354-355 ЦПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва, Приватного підприємства «Український центр управління нерухомістю» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Визнати дії Приватного підприємства «Український центр управління нерухомістю» щодо складення неналежного Акту обстеження квартири протиправними. 
Зобов`язати Приватне підприємство «Український центр управління нерухомістю» провести комісійне обстеження аварійної ситуації у вертикальному стояку каналізаційного стояку за адресою: м.Київ, вул Половецька, 7/13, «Квест кімната ».
Зобов`язати Приватне підприємство «Український центр управління нерухомістю» скласти Акт обстеження квартири АДРЕСА_2 , за формою та змістом, що передбачені Додатком № 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207.
Стягнути з Приватного підприємства «Український центр управління нерухомістю» (код ЄДРПОУ 43674587, м.Київ, вул.Глибочинська, буд.13) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) 4 844,80 грн. судового збору.
В решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.
Повний текст рішення складено 12.08.2026 року.

Суддя