Справа № 309/2188/25
Провадження № 2/309/733/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого - судді Довжанин М.М.
за участю секретаря судового засідання Драб Н.В.
представника позивача прокурора Бігар Т. С.
представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Гринюк Г. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за позовом керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області Домніцького Ю. в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:
9 червня 2025 року керівник Ужгородської окружної прокуратури звернувся до суду в порядку ст. 56 ЦПК України , ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 ЗУ " Про прокуратуру" в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради з позовом до ОСОБА_1 про стягнення із замовника будівництва безпідставно збережених коштів пайової участі, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов"язання.
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 31.03.2020 р. ОСОБА_1 подав повідомлення про початок будівельних робіт № ЗК061200910930 за об"єктом реконструкція індивідуального житлового будинку під житловий будинок із вбудованими приміщеннями медичного призначення по АДРЕСА_1 .
Згідно відомостей порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 26.05.2020 року зареєстрована декларація про готовність об"єкта до експлуатації №ЗК141201470092
Відповідно до поданої Декларації про готовність до експлуатації об"єкта № ЗК141201470092 об"єкт будівництва " Реконстукція індивідуального житлового будинку під житловий будинок з вбудованими приміщеннями медичного призначення по АДРЕСА_1 " має такі основні показники:
- загальна площа приміщень-694,4 кв.м., у тому числі площа вбудовано-прибудованих приміщень 338 кв.м., площа житлової частини будинку становить 356,3 кв.м., кошторисна вартість будівництва -615,36 тис. грн.
Позивач вважає, що будівництво об"єкта по АДРЕСА_1 здійснено у період з 31.03.2020 р. по 26.05.2020 р. та пайова участь до місцевого бюджету на розвиток інфраструктури населеного пункту за вищевказаною декларацією не сплачувалась.
В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на норми Закону України " Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-УІ, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних громадських та приватних інтересів.
Відповідно до ст. 40 ЗУ №3038-УІ, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов"язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту , що полягає у перерахуванні замовником до прийняття об"єкту будівництва до експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку вищезазначеної інфраструктури.
Величина пайової участі замовника в створенні інженерно -транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається в договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування.
Відповідно до ЗУ № 132-ІХ ст. 40 ЗУ № 3038-УІ виключено з 1 січня 2020 року. Таким чином перестав існувати обов"язок замовників забудови земельної ділянки у населеному пункті щодо необхідності укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, але це не усуває зобов"язання забудовника сплатити визначені органом місцевого самоврядування суми коштів для розвитку інфраструктури населеного пункту.
В той же час Закон №132-ІХ врегулював відповідні правовідносини в п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення", а саме встановив, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту ( пайова участь) у такому розмірі:
4-відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об"єкта для нежитлових споруд;
2 відсотки вартості будівництва об"єкта для житлових будинків.
Вартість розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених органами центральної влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.( підпукт 1 частини 2);
- замовник будівництва зобов"язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об"єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об"єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об"єкта.
Орган місцевого самоврядування протягом 15 днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об"єкту будівництва.
-пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об"єкта будівництва в експлуатацію. ( підпункт 4ч. 2)
-інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об"єкта до експлуатації або в акті готовності об"єкта до експлуатації ( п.п. 5 ч.2)
З урахуванням того,що об"єкт не відноситься до об"єктів, пайова участь яких не сплачується у відповідності до пп 3 ч.2 розділу ІІ " Прикінцеві та перехідні положення, а будівництво об"єкту розпочато у березні 2020 року, у замовника будівництва ( відповідача) виник обов"язок упродовж 10 днів після 31.03.2020 року звернутися до Ужгородської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об"єкта будівництва та після отримання розрахунку пайової участі щодо об"єкта будівництва сплатити її до прийняття відповідного об"єкта будівництва до експлуатації.
Ст. 40 ЗУ " Про регулювання містобудівної діяльності" визначала зобов"язання замовника будівництва, який має намір забудови земельної ділянки, шляхом перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, де здійснюється будівництво у строк до прийняття об"єкта в експлуатацію.
Тобто відповідач як замовник будівництва, повинен був сплатити кошти пайової участі у зв"язку із будівництвом об"єкта " Реконструкція індивідуального житлового будинку під житловий будинок з вбудованими приміщеннями медичного призначення по АДРЕСА_1 " до введення його в експлуатацію, до 26.05.2020.
У даному конкретному випадку між позивачем та відповідачем договір про пайову участь у розвитку інфраструктури не укладався, а відповідні грошові кошти до бюджету ОСОБА_1 не сплачувалися, відтак безпідставно збережені кошти підлягають стягненню з відповідача в порядку ст. 1212 ЦК України на користь Ужгородської міської ради.
Згідно даних до Декларації про готовність до експлуатації об"єкта, загальна площа приміщень становить -694,3 кв. м. в тому числі площа вбудованих приміщень-338 кв. м., кошторисна вартість яких 615,36 тис. грн.
Площа житлової будівлі становить 356,3 кв.м., площа нежитлових приміщень становить 338 кв.м., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, із відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України підлягає стягненню до бюджету на користь позивача 89 755 грн .
Крім цього, позивач ставить питання про стягнення 3%річних за користування коштами у відповідності до ч.2 ст 536 ЦК України за період з 27.05.2020 до 28.05.2025 р., що за розрахунками позивача становить суму 13 473,73 грн. та інфляційні втрати,, які за період з 22.05.2020 по 28.05.2025 р. становлять 68 422,59 грн., всього нараховано до стягнення 171 652,26 грн.
В судове засідання з"явилися представник позивача - прокурор Бігар Т.С., представник відповідача- адвокат Гринюк Г.В. Представник Ужгородської міської ради Глухова Р.І. в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про відкладення розгляду справи на інший термін в зв"зку з зайнятісттю в іншому судовому засіданні.
Заслухавши думку учасників процесу щодо відкладення розгляду справи та враховуючи неодноразові неявки представника Ужгородської міської ради до суду, суд продовжує розгляд справи в відсутність представника Ужгородської міської ради.
Представник позивача- прокурор Бігар Т.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила суду:
31.03.2020 р. ОСОБА_1 подав повідомлення про початок будівельних робіт № ЗК061200910930 за об"єктом реконструкція індивідуального житлового будинку під житловий будинок із вбудованими приміщеннями медичного призначення по АДРЕСА_1 .
Згідно відомостей порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва комітетом Ужгородської міської ради 26.05.2020 року зареєстрована декларація про готовність об"єкта до експлуатації №ЗК141201470092
Відповідно до поданої Декларації про готовність до експлуатації об"єкта № ЗК141201470092, об"єкт будівництва " Реконстукція індивідуального житлового будинку під житловий будинок з вбудованими приміщеннями медичного призначення по АДРЕСА_1 » має основні показники: загальна площа приміщень-694,4 кв.м., у тому числі площа вбудовано-прибудованих приміщень 338 кв.м., площа житлової частини будинку становить 356,3, кв.м., кошторисна вартість будівництва -615,36 тис. грн.

Відповідно до ст. 40 ЗУ №3038-УІ, замовник який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов"язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту , що полягає у перерахуванні замовником до прийняття об"єкту будівництва до експлуатацію. до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку вищезазначеної інфраструктури.
Величина пайової участі замовника в створенні інженерно -транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається в договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування.
Відповідно до ЗУ № 132-ІХ ст. 40 ЗУ № 3038-УІ виключено з 1 січня 2020 року, тому перестав існувати обов"язок замовників забудови земельної ділянки у населеному пункті щодо необхідності укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, але це не усуває зобов"язання забудовника сплатити визначені органом місцевого самоврядування суми коштів для розвитку інфраструктури населеного пункту.
В той же час Закон №132-ІХ врегулював відповідні правовідносини в п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення", а саме встановив, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту ( пайова участь) у такому розмірі:
4-відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об"єкта для нежитлових споруд;
2 відсотки вартості будівництва об"єкта для житлових будинків.
Вартість розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених органами центральної влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.( підпукт 1 частини 2);
- замовник будівництва зобов"язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об"єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об"єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об"єкта.
Орган місцевого самоврядування протягом 15 днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об"єкту будівництва.
З урахуванням того, що об"єкт не відноситься до об"єктів, пайова участь яких не сплачується у відповідності до пп.3 ч.2 розділу ІІ " Прикінцеві та перехідні положення, а будівництво об"єкту розпочато у березні 2020 року, у замовника будівництва ОСОБА_1 виник обов"язок упродовж 10 днів після 31.03.2020 року звернутися до Ужгородської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об"єкта будівництва та після отримання розрахунку пайової участі щодо об"єкта будівництва сплатити її до прийняття відповідного об"єкта будівництва до експлуатації.
У даному конкретному випадку між позивачем та відповідачем договір про пайову участь у розвитку інфраструктури не укладався, а відповідні грошові кошти до бюджету ОСОБА_1 не сплачувалися, відтак - безпідставно збережені кошти підлягають стягненню з відповідача в порядку ст. 1212 ЦК України на користь Ужгородської міської ради.
Згідно даних до Декларації про готовність до експлуатації об"єкта загальна площа приміщень становить -694,3 кв. м., в тому числі площа вбудованих приміщень-338 кв. м., кошторисна вартість яких 615,36 тис. грн.
Площа житлової будівлі становить 356,3 кв.м., площа нежитлових приміщень становить 338 кв.м. ,що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином із відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України підлягає стягненню до бюджету на користь позивача 89 755 грн .
Крім цього, позивач підтримує заявлені позовні вимоги щодо стягнення 3%річних за користування коштами у відповідності до ч.2 ст 536 ЦК України за період з 27.05.2020 до 28.05.2025 р., що за розрахунками позивача становить суму 13 473,73 грн. та інфляційні втрати за період з 22.05.2020 по 28.05.2025 р., які становлять 68 422,59 грн. Всього нараховано до стягнення 171 652,26 грн.
Представник відповідача- адвокат Гринюк Г.В. позовні вимоги заперечила, вважає їх безпідставними та пояснила суду, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20.10.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу за реєстровим номером 553, відповідачу належить на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 та за договором купівлі продажу № 552 від 20.10.2014 року земельна ділянка з кадастровим номером 2110100000:02:001:0153, розташовані за цією ж адресою. 
В березні 2019 року відповідач з метою здійснення реконструкції та розширення власного житлового будинку по АДРЕСА_1 подав відповідну декларацію про початок реконструкції та розширення житлового будинку.
У відповідності до ЗУ " Про регулювання містобудівної діяльності" (п.9 ст. 40) замовник зобов"язаний не пізніше 15 днів з моменту подання декларації, до прийняття об"єкта до експлуатації укласти договір про пайову участь в розвитку інфраструктури.
Виконуючи ці приписи законодавства, ОСОБА_1 уклав з виконкомом Ужгородської міської ради договір від 14 березня 2019 року про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.
Відповідно до п. 2.1. вищезазначеного договору замовнику нараховано суму пайового внеску в розмірі 91 839,72 грн., яка внесена в передбачений законом та договором десяти-денний термін на рахунок, вказаний в п. 2.2. договору , що стверджується платіжним дорученням № 0202630132 від 26 березня 2019 року. 
Після завершення будівництва та реконструкції житлового будинку з розширенням площі, ОСОБА_1 звернувся до Ужгородської міської ради з питання визначення суми пайового внеску в частині реконструкції житлового будинку з вбудованими приміщеннями медичного характеру. Згідно відповіді начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, забудовника повідомлено про те, що він звільнений від сплати пайового внеску на розвиток інфраструктури на підставі Положення про залучення коштів на розвиток інфраструктури, затвердженого рішенням шостої сесії шостого скликання Ужгородської міської ради №170 від 03.06.2011 року, де заклади медичного призначення звільняються від сплати пайової участі. 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, внаслідок реконструкції та розширення житлового будинку з вбудованими приміщеннями та відповідно до витягу з реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, 29.05.2020 року зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 356,3 кв. м. та право власності на вбудовані приміщення медичного призначення площею 338 кв.м. по АДРЕСА_1 , що підтверджується витяг з державного реєстру. 
Відповідно Закон №132-ІХ врегулював відповідні правовідносини в ч.2 п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення", яким встановлено, що пайова участь забудовниками не сплачується в разі будівництва будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення.
За таких обставин просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить висновку , що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного:
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 40 Закону України " Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-УІ, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов"язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту , що полягає у перерахуванні замовником до прийняття об"єкту будівництва до експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку вищезазначеної інфраструктури.
Величина пайової участі замовника в створенні інженерно -транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається в договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування.
Відповідач повністю виконав вимоги ст. 40 вищезазначеного Закону, уклавши договір з виконкомом Ужгородської міської ради на реконструкцію з розширенням власного житлового будинку по АДРЕСА_1 , та відповідно сплатив визначену Ужгородською міською радою суму внеску до державного бюджету м. Ужгород , що стверджується квитанцією №0202620132 від 26 березня 2019 року.
Відповідно до ЗУ № 132-ІХ, ст. 40 ЗУ № 3038-УІ виключено з 1 січня 2020 року, яка передбачала не тільки обов"язок сплати пайового внеску, а і коло осіб, які звільнялися від сплати пайового внеску, зокрема до таких було віднесено в будівництво та реконструкція закладів медичного призначення.
В той же час Закон №132-ІХ врегулював відповідні правовідносини в п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення", а саме встановив, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту ( пайова участь) та ч.2 п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення", встановлено, що пайова участь забудовниками не сплачується в разі будівництва будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення.
Об"єкт будівництва, за який за твердженням позивача несплачений пайовий внесок -вбудовані приміщення медичного характеру, зареєстровані за відповідачем згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 2090391421101 від 29.05.2020 року про реєстрацію права власності на вбудовані приміщення медичного призначення, об"єкт житлової нерухомості загальною площею 338 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 .
Така реєстрація внесена на підставі реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та відповідних дозвільних документів, копії яких додані позивачем до матеріалів справи.
Крім цього, представником відповідача надано лист- відповідь начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 19.05.2020 №01-22/139 на звернення ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради для з"ясування питання наявності в нього зобов"язань по сплаті пайового внеску за реконструкцію житлового будинку під вбудовані приміщення медичного прнизначення , яким забудовника повідомлено про те, що він звільнений від сплати пайового внеску в відповідності до Положення про залучення коштів фізичних та юридичних осіб на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ужгород, затвердженого рішенням УІ сесії УІ скликання Ужгородської міської ради № 170 від 03.06.2011 р. із змінами та доповненнями.
Це повністю відповідає нормам ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності " та ч.2 п.2 розділу 2 Закону України №132/ІХ " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні від 20.09.2019 року.
За таких обставин суд приходить висновку, що позовні вимоги прокурора є безпідставними і не підлягають до задоволення. 

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263-265 ЦПК України, ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності " та ч.2 п.2 розділу 2 Закону України №132/ІХ " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні від 20.09.2019 року, суд- 
У Х В А Л И В:
В задоволенні позову керівника Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення із замовника будівництва безпідставно збережених коштів пайової участі, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов"язання - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Текст рішення складений 15.07.2026 року.

Суддя Хустського 
районного суду: Довжанин М. М.