Справа № 383/879/26
Номер провадження 2/383/689/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді – Бондаренко В.В.,
при секретарі судового засідання – Зербул С.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимальні кредити» (далі - ТОВ «Оптимальні кредити») та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №LM320894992 у формі електронного договору з використанням електронного підпису на суму 5000 грн., за яким відповідач взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав.
15.01.2025 року між ТОВ «Оптимальні кредити» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») укладено договір факторингу №ОК-ТП/17, відповідно до умов якого ТОВ «Оптимальні кредити» відступило ТОВ «Таліон Плюс» своє право вимоги заборгованості, зокрема, згідно з реєстром прав вимоги від 15.01.2025 року №Б/Н до договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №LM320894992 від 13.11.2024 року.
04.12.2025 року між ТОВ «ФК «Таліон Плюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/1225-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» своє право вимоги заборгованості до відповідача за вказаним кредитним договором згідно з реєстром боржників від 04.12.2025 року №2.
Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань та має заборгованість по кредитному договору у сумі 17991 грн. 00 коп., яка складається з: 5000 грн. 00 коп. – сума кредиту, 10241 грн. 00 коп. – проценти за користування кредитом, 250 грн. 00 коп. – заборгованість за комісією, 2500,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), позивач просив суд стягнути зазначену заборгованість з відповідача на свою користь, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп., та на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.06.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Цією ж ухвалою частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.77-79).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В прохальній частині вимог позовної заяви просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.6).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка відповідачу про виклик в судові засідання, призначені на 23.07.2026 року, 09.09.2026 року надсилалася судом за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується поштовими конвертами з відміткою установи поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 88, 98), що вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.
Отже, враховуючи вказане вище, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не прибув до суду без поважних причин, відзиву на позовну заяву не надав.
Згідно ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Суд звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, що відповідає правовому висновку, що міститься у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 року у справі № 918/539/16.
З приводу чергової неявки в судове засідання відповідача та можливості продовження розгляду справи за його відсутності, суд врахувавши обставини справи, дійшов переконання про можливість розгляду та закінчення розгляду справи за відсутності відповідача, оскільки його відсутність не перешкоджає вирішенню справи по суті на підставі наявних у справі доказів.
З огляду на викладене вище, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд за згодою представника позивача розглядає справу за відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.11.2024 року між ТОВ «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №LM320894992 (далі - кредитний договір), за умовами п.п.2.1, 2.2 якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у формі кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Оптимальні кредити» (далі - Правила). Загальний розмір кредиту становить 5000 грн. 00 коп. (а.с.11 - 22).
Відповідно до п. 2.3 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту 13.11.2024 (що є датою надання кредиту).
Згідно п.3.1 кредитного договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 9 (дев`ять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2 договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
Згідно п.3.2 кредитного договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х – Y), де: Z – кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; Х – поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y – дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця).
При цьому Сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період, дорівнює 30 днів.
Згідно п.3.3 кредитного договору для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1470 грн 00 коп. та нараховану Комісію за надання кредиту у розмірі 250 грн 00 коп. Про суму нарахованих Процентів та Комісії, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет. У разі отримання додаткового Траншу протягом визначеного на момент укладення Договору Дисконтного періоду, сума нарахованих Процентів та Комісії, яку необхідно сплатити для першої Пролонгації також зазначається у Особистому кабінеті Позичальника. У разі якщо строк Дисконтного періоду закінчився, Позичальник має можливість повернутися в Дисконтний період, якщо протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати його закінчення здійснить оплату всіх фактично нарахованих на дату повернення процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема Комісії за надання кредиту та неустойки). Після Поновлення Дисконтного періоду, його тривалість складає 30 (тридцять) календарних днів та застосовуються умови його Пролонгації Дисконтного періоду, описані в п. 3.2. Договору.

Згідно п.3.4 кредитного договору продовження строку Дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов Договору в бік погіршення для Позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього Договору зазначенні в цьому Договорі в момент його укладення. Оскільки Пролонгація не є зміною істотних умов Договору, зокрема строку дії Договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до Договору, в тому числі Пролонгація не потребує застосування електронного підпису Одноразовим ідентифікатором. Ініціювання Позичальником Пролонгації є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим Договором умов користування Кредитом без зміни строку дії Договору.
Згідно п. 1.1.5. кредитного договору дисконтний період кредитування або Дисконтний період – період користування Кредитом, протягом якого Позичальник має право отримувати нові Транші у межах встановленого Кредитного ліміту, у тому числі у разі часткового погашення Кредиту протягом строку дії Договору.
Відповідно до п. 5.1 кредитного договору кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 4790-72ХХ-ХХХХ-3662, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором.
Згідно п.7.1 кредитного договорурекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 13.12.2024, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. У разі Пролонгації чи Поновлення Дисконтного періоду Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту зміщується на відповідну дату закінчення Дисконтного періоду, визначену за правилами цього Договору.
Згідно п.8.1 кредитного договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Інших витрат Позичальника, крім процентів за належне користування Кредитом, Договором не передбачено.
Пунктами 8.2 - 8.5. кредитного договору встановлено:
8.2.Проценти за користування Кредитом є платою за користування Позичальником наданою йому сумою грошових коштів, належних Кредитодавцю. Процентна ставка за користування Кредитом є Базовою процентною ставкою. Процентна ставка за Договором є фіксованою і не підлягає зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Разом з тим, Кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість Кредиту для Позичальника, що не є зміною істотних умов цього Договору. У разі якщо Позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання Позичальника по оплаті процентів за користування Кредитом визначаються шляхом множення Базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування Кредитом (від дати видачі першого Траншу до закінчення строку дії Договору чи його дострокового припинення). Фактичне значення загальних витрат за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче.
8.3. Базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 (триста п`ятдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних.
8.4. Комісія за надання Кредиту не є платою за додаткові та/або супутні послуги Кредитодавця. Комісія за надання кредиту Позичальнику є іншою складовою плати за послуги, що надаються Кредитодавцем за цим Договором. Комісія за надання кредиту нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі першого Траншу за цим Договором. У випадку видачі наступних крім першого Траншів за цим Договором Комісія за надання додаткових грошових коштів у Кредит нараховується у день видачі кожного Траншу.
8.5. Розмір Комісії, що нараховується за надання першого Траншу за цим Договором становить 250 грн 00 коп. (двісті п`ятдесят грн. нуль коп.)
Вказаний кредитний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор QUNW відправлено позичальнику 13.11.2024 року о 08:24:34, який введено 08:25:02, що підтверджується кредитним договором.
13.11.2024 року ТОВ «Оптимальні кредити» перераховано грошові кошти в сумі 5000 грн. на номер банківської картки ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 13.11.2024 року з інформацією про проведення банком (а.с.38) та довідкою ТОВ «Оптимальні кредити» від 11.12.2025 року (а.с.69).
Зазначене вище також підтверджується випискою по картці № НОМЕР_2 за період з 13.11.2024 року по 18.11.2024 року та інформацією від 15.06.2026 року, наданими АТ «Ощадбанк» на виконання ухвали суду, з яких вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 на яку 13.11.2024 року зараховано переказ на суму 5000 грн. 00 коп. (а.с.90-92).
На підтвердження укладення кредитного договору позивачем надано до суду: Паспорт споживчого кредиту продукту «Оптимальний кредит» (а.с.9-10); Правила надання грошових коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Оптимальні кредити» (а.с.24-28); порядок укладання фінансовою компанією договорів у вигляді електронного документа, що підписується сторонами при наданні споживчих послуг (із зазначенням всіх етапів укладення договору з прін-скрінами екрану з особистого кабінету) (а.с.29 зворот – а.с.36).
15.01.2025 року між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №ОК-ТП/17, предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Згідно з п. 1.3 право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, у тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до п.4.1 договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту укладення реєстру прав вимоги (а.с.44-46).
Згідно з реєстром прав вимоги від 15.01.2025 року №Б/Н до договору факторингу № ОК-ТП/17 від 15.01.2025 року, ТОВ «Оптимальні кредити» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №LM320894992 від 13.11.2024 року у загальній сумі 10837 грн. 00 коп., з яких: 5000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 3087 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами, 250 грн. 00 коп. – заборгованість за комісією, заборгованість за штарфом – 2500 грн. 00 коп. (а.с.47-48). 
04.12.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №04/1225-01, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.52-56).
Відповідно до реєстру боржників від 04.12.2025 року №2 до договору факторингу №04/1225-01 ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №LM320894992 від 13.11.2024 року у загальній сумі 17991 грн. 00 коп., з яких: 5000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 10241 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами, 250 грн. 00 коп. – заборгованість за комісією, заборгованість за штарфом – 2500 грн. 00 коп, сума фінансування – 1025 грн. 00 коп. (а.с.57-2-58). 
На підтвердження оплати за право вимоги згідно договору факторингу №04/1225-01 від 04.12.2025 року та реєстру №2 від 04.12.2025 року надано платіжну інструкцію від 15.12.2025 року №760 (а.с.59 зворот).
Також позивачем надано розрахунки заборгованості та виписку з особового рахунку за кредитним договором №LM320894992 від 13.11.2024 року, з яких вбачається, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Станом на 18.03.2026 року заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена та 
становить 17991 грн. 00 коп., з яких: 5000 грн. 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 10241 грн. 00 коп. – заборгованість за відсотками, 250 грн. 00 коп. – заборгованість по комісії, заборгованість за штрафними санкціями – 2500 грн. 00 коп. (а.с.60-62).

Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема, поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
З огляду на викладене вище, враховуючи факт підписання відповідачем електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд приходить до висновку, що укладення кредитного договору №00-9940540 від 31.08.2024 року узгоджується з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За нормою ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 року №911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Позивач ТОВ «Юніт Капітал», як правонаступник первісного кредитора, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №LM320894992 від 13.11.2024 року в сумі 17991 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 5000 грн. 00 коп. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 10241 грн. 00 коп.
Тіло кредиту це основна сума грошей, яку позичальник отримує від фінансової установи і зобов`язаний повернути, без урахування відсотків та додаткових комісій.
Позивачем не надано доказів виконання відповідачем ОСОБА_1 встановлених пунктом 3.2, 3.3 кредитного договору умовпродовження строку Дисконтного періоду, а саме що позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду; здійснення позичальником протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів, зокрема сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1470 грн 00 коп. та нараховану Комісію за надання кредиту у розмірі 250 грн 00 коп.
Натомість з наданого позивачем розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Оптимальні кредити» (а.с.60), встановлено, що ОСОБА_1 не було сплачено жодного платежу за вказаним кредитом, таким чином сторонами не здійснено пролонгацію Дисконтного періоду (періоду користування кредитом) відповідно до пунктів 3.2, 3.3 кредитного договору.
На підставі аналізу вказаних положень кредитного договору суд приходить до висновку, що сторони погодили надання кредиту строком на 30 днів, що відповідає пунктам 2.3, 3.1, 3.2, 3.3, 7.1 кредитного договору, який сторонами не продовжений.
З огляду на викладене вище, правомірним є нарахування позивачем процентів за користування коштами на підставі ст.1048 ЦК України лише протягом погодженого сторонами строку надання кредиту упродовж 30 днів.
За вказаних обставин проценти за 30 днів користування коштами за наданим позивачем розрахунком (а.с.60) складають 1666 грн. 00 коп.
Натомість нарахування кредитодавцем процентів за користування коштами після закінчення строку кредитування (Дисконтного періоду) по 10.06.2025 року здійснено позивачем безпідставно. Суд зазначає, що нарахування процентів за користування коштами після закінчення строку кредитування до повного виконання зобов`язання тобто без обмеження в часі відбулось безпідставно, що порушує баланс інтересів сторін та права споживача як більш слабкішої сторони публічного договору.
Отже, заборгованість за основною сумою богу становить 5000 грн., заборгованість за відсотками становить 1666 грн. (30 днів х 49,00 грн (в день) +196,00 грн = 1666,00 грн.).
Позивач, звертаючись до суду з позовом, не посилався на нарахування процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України. З огляду на наведене відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» процентів за користування кредитом з 18.12.2024 року по 04.12.2025 року, тобто поза межами строку кредитування.

Щодо стягнення з відповідача суми комісії за кредитним договором.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитуваня», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитуваня».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закон України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитуваня» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитуваня», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитуваня» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитуваня» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитуваня» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитуваня».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 (провадження №61-4202сво22).
Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст.1, ч. 2 ст.8, ч.1 ст.1, ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитуваня», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту та обслуговування кредитної лінії існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в тому числі і в судовому порядку).
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про правомірність дій позивача щодо встановлення комісії за надання кредиту в сумі 250 грн. 00 коп., оскільки укладеним між сторонами договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими санкціями (пеня, штрафи) суд зазначає наступне.
Відповідно до п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Крім того, установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан був введений в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, неодноразово був продовжений і діє на даний час.

З огляду на викладене, враховуючи дату укладення сторонами по справі кредитного договору – 13.11.2024 року, тобто під час дії в Україні воєнного стану, відповідач звільняється від сплати заборгованості за нарахованими санкціями (пеня, штрафи) в сумі 2500 грн. 00 коп., як складової частини заборгованості за кредитним договором відсутні, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним договором належним чином в повному обсязі не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором кредитної лінії №LM320894992 від 13.11.2024 року у розмірі 6916 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 5000 грн. 00 коп. – сума кредиту, 1666 грн. 66 коп. – проценти за користування кредитом, 250 грн. 00 коп. – заборгованість за комісією.

Щодо стягнення судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції в національній валюті №39427 від 22.05.2026 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2662 грн. 40 коп. (а.с.1).
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» підлягають частковому задоволенню, відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір пропорційно до суми задоволених судом вимог в сумі 905 грн. 21 коп.
За змістом ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн. 00 коп.
На підтвердження надання позивачу правничої допомоги у розмірі 7000 грн. 00 коп. до матеріалів справи долучено копії: договору про надання правової (правничої) допомоги №20/01/26-02 від 20.01.2026 року, укладеного між адвокатським бюро «Тимошенко та Партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» (а.с.63-64); додаток №1 до договору - протокол погодження вартості послуг (а.с.64 зворот); додаткової угоди до вказаного договору від 21.01.2026 року (а.с.65); акту прийому-передачі наданих послуг від 20.03.2026 року (а.с.65 зворот).
З врахуванням вищевикладене, оцінивши подані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, виходячи із принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, та враховуючи, що позовні вимоги було задоволено частково, доказів неспівмірності витрат на правову допомогу відповідачем до суду не надано, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 2380 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за договором кредитної лінії №LM320894992 від 13.11.2024 року в розмірі 6916 (шість тисяч дев`ятсот шістнадцять) грн. 00 коп., яка складається з наступного: 5000 грн. 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 1666 грн. 66 коп. – заборгованість за процентами, 250 грн. 00 коп. – заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 905 (дев`ятсот п`ять) грн. 21 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2380 (дві тисячі триста вісімдесят) грн. 00 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», код ЄДРПОУ 43541163,місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, м. Київ, п.і.01133.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено 14.09.2026 року.

Суддя В.В. Бондаренко