Справа № 539/3189/26
Провадження № 2/548/966/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.08.2026 Хорольський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Старокожка В.П.,
за участі секретаря судового засідання - Скрипніченко М.І., 
розглянувши у приміщенні суду м. Хорола у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В: 
Позиції позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.
Позивачка ОСОБА_1 02.07.2026 звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу.
На обґрунтування позову зазначила, що 29.08.2023 між сторонами був укладений шлюб. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка прохає суд розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 29.08.2023 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1048.
Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.10.2025 матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом передано на розгляд за підсудністю до Хорольського районного суду Полтавської області, оскільки відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції цього суду.
Протоколом авторозподілу розподілу судової справи від 24.07.2026 вказану справу передано на розгляд судді Старокожку В.П.
Ухвалою судді від 24.07.2026 у справі було відкрито провадження та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк 15 днів для надання відзиву на позов.
Відповідач 21.08.2026 надав до канцелярії відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивачка до суду не подавали.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Фактичні обставини, встановлені судом.
З наданих суду доказів встановлено, що 29 серпня 2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1048, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу відповідачка прізвище не змінювала. 
Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_2 .
Як вбачається із відзиву на позов, наданим до канцелярії суду відповідачем ОСОБА_2 21.08.2026, він позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує.
Норми права, застосовані судом.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі ''Фернандес Мартінес проти Іспанії'' від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Мотивована оцінка аргументів сторін.
Cпільне життя позивачки та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти цього не заперечує, заяв про надання строку для примирення від сторін не надходило.
З матеріалів справи вбачається, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стала втрата почуття любові між сторонами. Сім`я розпалася та існує формально. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Отже, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права спільної неповнолітньої дочки.
Зважаючи на зазначене, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Позивачка прохала суд про стягнення із відповідача на свою користь понесених нею судових витрат у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1331,20 грн, що підтверджується квитанцією від 01.07.2026.
Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_2 позов визнав повністю, то позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені нею при подачі позову до суду, тобто 665,60 грн, та стягнути з відповідача на її користь решту суми сплаченого судового збору у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 104, 105, 110-114 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що був зареєстрований 29 серпня 2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1048, розірвати.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , з державного бюджету 50% судового збору, а саме 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп, який сплачений нею 01 липня 2026 року за квитанцією до платіжної інструкції про переказ готівки № 01-21183186/С в сумі 1331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий