ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 947/25595/26
Провадження № 3/947/2550/26

07.07.2026 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Іванчук В.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №693914 від 15.06.2026 року, –

ВСТАНОВИВ:

15.06.2026 року о 16 год. 00 хв. у м. Одесі по вул. Академіка Корольова, 19, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 , за версією органу поліції, нібито не стежила за дорожньою обстановкою, під час зміни напрямку руху праворуч не переконалася у безпечності маневру, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом Tekken, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. У протоколі зазначено про порушення вимог п.2.3(б), п.10.1 та п.13.1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що Правил дорожнього руху не порушувала, діяла уважно та обачно, дорожню обстановку контролювала, а викладені у протоколі висновки працівника поліції не відповідають фактичним обставинам події. На підтвердження своєї позиції надала фотоматеріали, які, на її думку, спростовують висновок про наявність у її діях порушення Правил дорожнього руху та причинного зв`язку між її поведінкою і дорожньо-транспортною пригодою.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення, надані фотоматеріали та інші матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути доведено не лише факт настання певних наслідків, а й конкретне протиправне діяння особи, її вина та причинний зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху і наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність конкретної особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За змістом ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні у сукупності.
Стаття 280 КУпАП покладає на суд обов`язок при розгляді справи з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна конкретна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є матеріальним. Обов`язковими його елементами є: порушення конкретного пункту Правил дорожнього руху, настання наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, дорожніх споруд чи іншого майна, а також прямий причинний зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху та такими наслідками. Сам по собі факт дорожньо-транспортної пригоди або наявність механічних пошкоджень транспортних засобів не є достатнім для висновку про винуватість конкретного водія.
Положення п.2.3(б) Правил дорожнього руху України встановлює загальний обов`язок водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну. Пункт 10.1 Правил дорожнього руху України зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням або будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. Пункт 13.1 Правил дорожнього руху України регулює обов`язок водія залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу і стану транспортного засобу дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Разом із тим зазначення у протоколі декількох загальних пунктів Правил дорожнього руху саме по собі не доводить їх порушення конкретною особою. Обов`язок доведення фактичних обставин, які утворюють склад адміністративного правопорушення, покладається на орган, який склав протокол. Суд не може підміняти сторону обвинувачення, самостійно формулювати фабулу правопорушення, усувати недоліки протоколу або робити припущення на користь наявності вини особи.
Досліджений протокол містить лише виклад про те, що ОСОБА_1 нібито не стежила за дорожньою обстановкою та не переконалася у безпечності маневру. Водночас матеріали справи не містять належних фактичних даних, які б беззаперечно підтверджували, у чому саме полягала її необережність, який саме маневр вона виконувала, яким чином цей маневр створив небезпеку або перешкоду іншому транспортному засобу, а також чому саме її дії перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Надані ОСОБА_1 фотоматеріали підлягають оцінці в сукупності з іншими доказами та свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів щодо правильності висновків, викладених у протоколі. Ці матеріали не дозволяють беззаперечно встановити, що саме дії ОСОБА_1 були причиною зіткнення, та не підтверджують поза розумним сумнівом порушення нею п.2.3(б), п.10.1 чи п.13.1 Правил дорожнього руху України.
Суд звертає увагу, що у справах про адміністративні правопорушення, які за своєю суттю мають каральний характер, застосовуються загальні гарантії справедливого судового розгляду, зокрема презумпція невинуватості та стандарт доведення вини. Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; 
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що судове рішення про притягнення особи до відповідальності не може ґрунтуватися на припущеннях, а орган держави повинен довести всі елементи правопорушення належними доказами. Наявність сумніву щодо ключових фактичних обставин має тлумачитися на користь особи, яка притягається до відповідальності.
Суд також враховує, що Верховний Суд у своїй практиці послідовно виходить із того, що для притягнення особи до відповідальності за ст.124 КУпАП необхідним є доведення конкретного порушення Правил дорожнього руху та причинного зв`язку між таким порушенням і наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Формальне посилання у протоколі на порушення Правил дорожнього руху без належного доказового підтвердження не може бути достатньою підставою для визнання особи винною.
За таких обставин суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатньої сукупності доказів, які б беззаперечно підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 усіх елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами, а сумніви щодо доведеності її вини не можуть бути усунені судом поза межами наданих матеріалів і підлягають тлумаченню на її користь, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.7, 9, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №693914 від 15.06.2026 року, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Київського районного 
суду м. Одеси   Іванчук В. М.