Справа № 510/1370/23
Провадження 2/510/303/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року Ренійський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,
при секретарі - Івановій Н.С.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- 
в с т а н о в и в:
Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.07.2001 року сторони уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів громадського стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, складено актовий запис № 63.
Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спору стосовно місця проживання дитини у сторін немає.
Підставою для розірвання шлюбу стала відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, проживають кожен своїм життям, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними неможливе. 
Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася, від представника позивачки ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про визнання позову та просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому судовому засіданні.
В ході дослідження матеріалів справи судом встановлено, що 26.07.2001 року сторони уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів громадського стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, складено актовий запис № 63, (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.07.2001 р.)
Тривалий час позивачка та відповідач проживають окремо один від одного, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично сім?я припинила своє існування. Шлюб носить суто формальний характер та подальше його збереження є неможливим оскільки суперечить волі та інтересам позивачки.
Позивачка не бажає зберегти шлюб, примирення неможливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає.
За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.
Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу, обставини викладені позивачем у позовній заяві підтверджуються матеріалами справи, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, суд -  

в и р і ш и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 26 липня 2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 63, свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 – розірвати. 
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя К.В. Сорокін