Справа № 158/3166/26
Провадження № 2-а/0158/80/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

27 липня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Костюкевича О.К.
за участю секретаря - Хмілевської І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

в с т а н о в и в :

Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області) звернулося до суду із адміністративним позовом до громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.03.2025 року співробітниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області виявлено громадянина Республіки Туреччинна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Відповідач), який порушив Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме: проживав без документів, які б надавали йому право законного перебування на території України.
У ході перевірки встановлено, що Відповідач прибув на територію України 20.07.2024, перетнувши державний кордон через ПП «Могилів-Подільський».
Після закінчення законного строку перебування, територію України не покинув.
З питань визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту чи отримання статусу особи без громадянства до компетентних органів Відповідач не звертався. Будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування на території України не вживав.
Документи, які б підтверджували законне перебування на території України у відповідача відсутні.
31.03.2025 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно Відповідача прийнято рішення про примусове видворення з України та відібрано розписку про ознайомлення зі змістом і отримання цього рішення.
В той же день, 31.03.2025, працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області затримано Відповідача для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що йому сприяли, у порядку ч. 2 ст. 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строком на 72 години та поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (ПТПІ).
02.04.2025 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області звернулось до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до відповідача про його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до ПТПІ строком на 6 (шість) місяців.
Так, 02.04.2025 року Ківерцівський районний суд Волинської області частково задовільнив адміністративний позов у справі № 158/903/25 та ухвалив затримати громадянина Республіки Туреччинна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на строк, визначений ч. 11 ст. 289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати 6 (шість) місяців.
Не погоджуючись з рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області Відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Восьмого апеляційного адміністративного суду, постановою якого у справі №158/903/25 від 15.07.2025 у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, рішення суду першої інстанції – залишено без змін.
29.09.2025 року Ківерцівський районний суд Волинської області частково задовільнив адміністративний позов у справі № 158/2873/25 та ухвалив продовжити строк затримати громадянина Республіки Туреччинна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з продовженням утримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на строк, визначений ч. 11 ст. 289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати 3 (три) місяці.
Відповідачем рішення суду першої інстанції не було оскаржено у встановленому законом порядку.
17.12.2025 року Ківерцівський районний суд Волинської області частково задовільнив адміністративний позов у справі № 158/3779/25 та ухвалив продовжити строк затримати громадянина Республіки Туреччинна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з продовженням утримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на строк, визначений ч. 11 ст. 289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати 4 (чотири) місяці.
Відповідачем рішення суду першої інстанції не було оскаржено у встановленому законом порядку.
28.04.2026 року Ківерцівський районний суд Волинської області частково задовільнив адміністративний позов у справі № 158/1774/26 та ухвалив продовжити строк затримати громадянина Республіки Туреччинна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на 3 (три) місяці.
Відповідачем рішення суду першої інстанції не було оскаржено у встановленому законом порядку.
На момент звернення до суду з цим позовом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було вжито вичерпних заходів, передбачених чинним законодавством, для ідентифікації та забезпечення примусового видворення Відповідача.
10.04.2025 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надіслано запит до Консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні з проханням у сприянні в ідентифікації Відповідача. Відповіді від консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні не надходило.
29.08.2025 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області повторно надіслано запит до консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні з проханням у сприянні в ідентифікації Відповідача. Відповіді від консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні не надходило.
08.09.2025 надіслано лист до Волинського ПТПІ з проханням надати можливість заповнення анкети встановленого зразка з метою подальшого виготовлення сертифікату на повернення.
16.09.2025 отримано повідомлення з Волинського ПТПІ про те що Відповідач відмовляється від заповнення анкети для повернення до країни походження.
30.10.2025 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надіслано запит до Консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні з проханням у сприянні в ідентифікації Відповідача. Відповіді від консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні не надходило.
27.01.2026 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надіслано запит до Консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні з проханням у сприянні в ідентифікації Відповідача. Відповіді не було отримано.
19.03.2026 надіслано лист до Волинського ПТПІ з проханням надати можливість заповнення анкети встановленого зразка з метою подальшого направлення до Консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні та виготовлення сертифікату на повернення.
20.03.2026 отримано відповідь від Волинського ПТПІ про те, що Відповідач відмовляється від заповнення анкети для виготовлення свідоцтва на повернення в країну походження.
Враховуючи наведене, представник позивача просить суд продовжити строк затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 2 місяці.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.07.2026 прийнято до розгляду адміністративний позов, відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у відсутності представника.
Відповідач до суду подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Так, особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.
Судом встановлено, що 31.03.2025 року співробітниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області виявлено громадянина Республіки Туреччинна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Відповідач), який порушив Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме: проживав без документів, які б надавали йому право законного перебування на території України.
У ході перевірки встановлено, що Відповідач прибув на територію України 20.07.2024, перетнувши державний кордон через ПП «Могилів-Подільський».
Після закінчення законного строку перебування, територію України не покинув.
З питань визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту чи отримання статусу особи без громадянства до компетентних органів Відповідач не звертався. Будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування на території України не вживав.
Документи, які б підтверджували законне перебування на території України у відповідача відсутні.
31.03.2025 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно Відповідача прийнято рішення про примусове видворення з України та відібрано розписку про ознайомлення зі змістом і отримання цього рішення.
В той же день, 31.03.2025, працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області затримано Відповідача для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що йому сприяли, у порядку ч. 2 ст. 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строком на 72 години та поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (ПТПІ).
02.04.2025 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області звернулось до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до відповідача про його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до ПТПІ строком на 6 (шість) місяців.
Так, 02.04.2025 року Ківерцівський районний суд Волинської області частково задовільнив адміністративний позов у справі № 158/903/25 та ухвалив затримати громадянина Республіки Туреччинна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на строк, визначений ч. 11 ст. 289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати 6 (шість) місяців.
Не погоджуючись з рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області Відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Восьмого апеляційного адміністративного суду, постановою якого у справі №158/903/25 від 15.07.2025 у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, рішення суду першої інстанції – залишено без змін.
29.09.2025 року Ківерцівський районний суд Волинської області частково задовільнив адміністративний позов у справі № 158/2873/25 та ухвалив продовжити строк затримати громадянина Республіки Туреччинна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з продовженням утримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на строк, визначений ч. 11 ст. 289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати 3 (три) місяці.
Відповідачем рішення суду першої інстанції не було оскаржено у встановленому законом порядку.
17.12.2025 року Ківерцівський районний суд Волинської області частково задовільнив адміністративний позов у справі № 158/3779/25 та ухвалив продовжити строк затримати громадянина Республіки Туреччинна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з продовженням утримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на строк, визначений ч. 11 ст. 289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати 4 (чотири) місяці.
Відповідачем рішення суду першої інстанції не було оскаржено у встановленому законом порядку.
28.04.2026 року Ківерцівський районний суд Волинської області частково задовільнив адміністративний позов у справі № 158/1774/26 та ухвалив продовжити строк затримати громадянина Республіки Туреччинна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на 3 (три) місяці.
Відповідачем рішення суду першої інстанції не було оскаржено у встановленому законом порядку.
На момент звернення до суду з цим позовом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було вжито вичерпних заходів, передбачених чинним законодавством, для ідентифікації та забезпечення примусового видворення Відповідача.
10.04.2025 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надіслано запит до Консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні з проханням у сприянні в ідентифікації Відповідача. Відповіді від консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні не надходило.
29.08.2025 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області повторно надіслано запит до консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні з проханням у сприянні в ідентифікації Відповідача. Відповіді від консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні не надходило.
08.09.2025 надіслано лист до Волинського ПТПІ з проханням надати можливість заповнення анкети встановленого зразка з метою подальшого виготовлення сертифікату на повернення.
16.09.2025 отримано повідомлення з Волинського ПТПІ про те що Відповідач відмовляється від заповнення анкети для повернення до країни походження.
30.10.2025 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надіслано запит до Консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні з проханням у сприянні в ідентифікації Відповідача. Відповіді від консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні не надходило.
27.01.2026 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надіслано запит до Консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні з проханням у сприянні в ідентифікації Відповідача. Відповіді не було отримано.
19.03.2026 надіслано лист до Волинського ПТПІ з проханням надати можливість заповнення анкети встановленого зразка з метою подальшого направлення до Консульського відділу Посольства Республіки Туреччинна в Україні та виготовлення сертифікату на повернення.
20.03.2026 отримано відповідь від Волинського ПТПІ про те, що Відповідач відмовляється від заповнення анкети для виготовлення свідоцтва на повернення в країну походження.
Частиною одинадцятою статті 289 КАС України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Частини дванадцята та тринадцята статті 289 КАС України встановлюють, що про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;
2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Отже, нормами чинного законодавства передбачено, що у випадку відсутності співпраці з боку іноземця чи особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та (або) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову.
Крім того, пункт 22 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлює, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, зобов`язані мати дійсний паспортний документ.
Згідно із пунктом 16 частини першої статті 1 вказаного Закону паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.
Частиною першою статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.
Судом встановлено, що у відповідача відсутні документи, що дають йому право на виїзд з України.
Відтак, враховуючи відсутність у відповідача документів, які дають йому право на перетин державного кордону (виїзд з України), та документів на підтвердження законності перебування на території України, не подання ним заяви про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав щодо продовження строку затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.
Враховуючи вищевикладене, з метою завершення процедури примусового видворення відповідача до країни громадянської приналежності, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку затримання відповідача з метою його ідентифікації та подальшого примусового видворення строком на 2 місяці.
Встановлення такого строку унеможливить допущення позивачем необґрунтованого зволікання щодо належного вжиття відповідних заходів у визначений чинним законодавством спосіб та порядку щодо примусового видворення відповідача, що, в свою чергу, дозволить уникнути порушення прав відповідача, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, у вигляді безпідставного тривалого утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.
Отже, враховуючи вищевикладене, заявлений позов підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 9, 72-77, 241, 244, 246, 268-272, 289 КАС України, суд, 

у х в а л и в :

Адміністративний позов задовольнити.
Продовжити строк затримання громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на 2 (два) місяці.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, адреса: м. Київ, вул. Березняківська, 4А, код ЄДРПОУ 42552598.
Відповідач - громадянин Республіки Туреччини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич