09.09.2026 Справа № 363/531/24

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,.
за участю прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №12023111150001829 від 10.10.2023 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харькова Харківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одружений, раніше судимого: 12.07.2023 року Київським районним у м. Харків судом за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання з випробування та іспитовим строком 1 рік; 09.01.2024 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 09.10.2023 вступив у змову з невстановленими судом особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, з якими вирішив вчинити кримінальне правопорушення на території Вишгородського району Київської області. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, невстановлена особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, приблизно о 13 годині 09.10.2023 здійснила дзвінок на мобільний телефон, яким користується потерпіла ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Під час телефонної розмови невстановлена особа, видаючи себе за доньку ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , повідомила останній завідомо неправдиву інформацію про те, що вона нібито потрапила в лікарню внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Після цього інша невстановлена особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, представившись головним лікарем відділення травматології центральної районної лікарні м. Вишгорода ОСОБА_8 , шляхом обману, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої, повідомила їй про те, що її донька потрапила в дорожньо-транспортну пригоду та потребує термінової фінансової допомоги для проведення операції, для чого необхідні грошові кошти в сумі 364 000 грн. У ході телефонної розмови потерпілу також повідомлено про те, що до неї додому через деякий час приїде кур`єр із лікарні, якому необхідно передати грошові кошти. Після цього потерпіла під диктування невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, написала розписку про передачу частини грошових коштів на операцію своїй доньці ОСОБА_7 , адресовану головному лікарю Науково-лікувального центру мікрохірургії інституту імені Шалімова ОСОБА_9 . Потерпіла, перебуваючи під впливом психологічного стресу, викликаного діями зловмисників, повіривши в те, що її донька ОСОБА_7 дійсно потребує фінансової допомоги для проведення операції, діючи відповідно до вказівок невстановленої особи, яка телефонувала їй, підготувала наявні у неї грошові кошти в сумі 3 500 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США кожна, для передачі кур`єру з лікарні. Приблизно о 15 годині 19 хвилин 09.10.2023 ОСОБА_4 прибув до квартири за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої шляхом обману. Представившись кур`єром із лікарні, ОСОБА_4 запевнив потерпілу, що грошові кошти передаються нею для надання допомоги її доньці. У результаті потерпіла передала ОСОБА_4 написану нею розписку разом із грошовими коштами в сумі 3 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 09.10.2023 становило 128 039 грн 45 коп. Після цього ОСОБА_4 , діючи відповідно до раніше досягнутої домовленості з невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, частину отриманих від потерпілої грошових коштів передав невстановленим досудовим розслідуванням особам шляхом їх перерахування через термінали самообслуговування.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та беззаперечно. Показав суду, що дійсно, 09.10.2023 за домовленістю з особою на ім`я ОСОБА_10 приїхав до квартири потерпілої у м. Вишгород. Він представився працівником лікарні та отримав від потерпілої 3500 доларів США. Грошові кошти він передав іншим особам, з якими попередньо домовився і перерахував кошти на карткові рахунки. У вчиненому щиро розкаюється, визнає свою неправомірну поведінку та шкоду, завдану потерпілій. Цивільний позов визнає повністю. 
Потерпіла до суду не з`явилась, просила суд розглядати справу у її відсутності. Підтримує цивільний позов та просить задовольнити. 
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження суд не досліджував докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорювалися. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, прокурор та інші учасники судового провадження не заперечували щодо встановлених обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 190КК України.
За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно, неодружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, до вчинення кримінальних правопорушень мав випадкові заробітки, працював водієм.
Так, відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. 
З урахуванням обставин кримінального провадження, характеру та ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, способу його вчинення, мотивів і мети, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого та його наслідків, суд враховує, що обвинувачений визнав протиправність своїх дій, засудив свою поведінку та щиро розкаявся у вчиненому. Обвинувачений зазначив, що усвідомлює протиправність своїх дій, зробив відповідні висновки, пообіцяв у подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень та висловив готовність відшкодувати потерпілій завдану шкоду.З огляду на викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі.
Судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.01.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.07.2023 року, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці. Строк відбування покарання обчислено з 13.10.2023 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими частинами першою - третьою цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винуватий ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У такому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст. 72 КК України. 
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити йому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань.
При цьому до покарання, призначеного ОСОБА_4 за цим вироком, підлягає частковому приєднанню покарання, призначене вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.01.2024 року, з урахуванням покарання, відбутого ним за попереднім вироком.
Запобіжний захід обвинуваченому. не обирався. 
Процесуальні витрати на проведення експертизи підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.
Щодо вирішення цивільного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого до початку судового розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України такий позов розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Обвинувачений заявлений цивільний позов у частині відшкодування матеріальної шкоди, моральної шкоди визнав повністю.
Судом встановлено, що внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 заподіяно майнову шкоду у 137304,30 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з установленими судом обставинами та пред`явленим обвинуваченням, матеріальна шкода перебуває у прямому причинному зв`язку з протиправними діями обвинуваченого, вимоги потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 137307,30 грн.
Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, а також у душевних стражданнях у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала шкоди, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення, із дотриманням вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпіла зазнала моральних страждань, пов`язаних із порушенням її прав власності, втратою належного їй майна, необхідністю звернення до правоохоронних органів та суду для захисту своїх прав, а також переживаннями, спричиненими вчиненим щодо неї кримінальним правопорушенням. Потерпілою заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. З урахуванням конкретних обставин кримінальних правопорушень, характеру заподіяних потерпілій моральних страждань, тривалості порушення її майнових прав, необхідності докладання додаткових зусиль для захисту своїх прав та інтересів, а також з огляду на вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що заявлений потерпілою розмір моральної шкоди у 100 000 грн є належною та справедливою компенсацією завданих потерпілій моральних страждань, відповідає характеру та наслідкам вчинених кримінальних правопорушень, а також є співмірною з обсягом порушених прав потерпілої. За таких обставин цивільний позов у частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню у розмірі 100 000 грн. 
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні вирішити в порядку ст. 100 КПК України.. 
Керуючись ст.ст. 369-371,374КПКУкраїни,суд 

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, із покаранням, призначеним вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.01.2024 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
У строк покарання зарахувати покарання, відбуте за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.01.2024 року, відповідно до вимог ст. 72 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 137 304 (сто тридцять сім тисяч триста чотири) гривні 30 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 (сто тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Речові докази:
розписку від імені потерпілої, адресовану головному лікарю Науково-лікувального центру мікрохірургії Інституту ім. Шалімова ОСОБА_9 , від 09.10.2023 року на 2 арк.; прохання від імені потерпілої, адресоване головному лікарю відділення травматології центральної районної лікарні м. Вишгорода ОСОБА_8 , від 09.10.2023 року на 1 арк.; відеозаписи (файли), що містяться на диску для лазерних систем зчитування типу «DVD+R» ємністю 4,7 GB марки «HP», у конверті формату А5, на якому нанесено пояснювальний напис: «Додаток до протоколу огляду № 1 від 16.10.2023»; відеозапис, що міститься на диску для лазерних систем зчитування типу «CD-R» марки «My MEDIA» ємністю 700 MB, у конверті формату А5, на якому нанесено пояснювальний напис: «Додаток до протоколу огляду № 1 від 26.10.2023»; відеозаписи (файли), що містяться на флеш-накопичувачі USB марки «Transcend», у конверті формату А5, на якому нанесено пояснювальний напис: «Додаток до протоколу огляду № 1 від 25.10.2023»; відеозаписи (файли), що містяться на диску для лазерних систем зчитування типу «DVD+R» ємністю 4,7 GB марки «HP», у конверті формату А5, на якому нанесено пояснювальний напис: «Додаток до протоколу огляду від 26.10.2023»; інформацію про вхідні та вихідні дзвінки, здійснені з мобільного абонентського номера телефону НОМЕР_1 , що міститься на диску для лазерних систем зчитування, на якому нанесено пояснювальний напис: «GD-23-15811/Кі від 23.11.2023»; документи, що містяться на диску для лазерних систем зчитування типу «CD-R» марки «My MEDIA» ємністю 700 MB, з нанесеним написом «Вх 11584752-ВБ від 22.11.2023», у конверті формату А5, — залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з його проголошення.

Суддя          ОСОБА_1